Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za leto 2013 in mnenje Sveta o slovenskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2016 /* COM/2013/0374 final */
Priporočilo za PRIPOROČILO SVETA v zvezi z nacionalnim reformnim programom
Slovenije za leto 2013
in mnenje Sveta o slovenskem programu stabilnosti za obdobje 2012–2016 SVET EVROPSKE UNIJE – ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske
unije, zlasti členov 121(2) in 148(4) Pogodbe, ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1466/97
z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim
stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik[1], zlasti člena 5(2)
Uredbe, ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1176/2011
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. novembra 2011 o
preprečevanju in odpravljanju makroekonomskih neravnotežij[2], zlasti člena 6(1)
Uredbe, ob upoštevanju priporočila Evropske
komisije[3], ob upoštevanju resolucij Evropskega parlamenta[4], ob upoštevanju sklepov Evropskega sveta, ob upoštevanju mnenja Odbora za zaposlovanje, po posvetovanju z Ekonomsko-finančnim
odborom, ob upoštevanju naslednjega: (1) Evropski svet je 26. marca 2010
potrdil predlog Evropske komisije, da začne izvajati novo strategijo za
rast in delovna mesta Evropa 2020, ki temelji na okrepljenem usklajevanju
ekonomskih politik ter se osredotoča na ključna področja, na
katerih je potrebno ukrepanje za povečanje potenciala Evrope za trajnostno
rast in konkurenčnost. (2) Svet je 13. julija 2010
sprejel priporočilo o širših smernicah za ekonomske politike držav
članic in Unije (2010–2014) ter 21. oktobra 2010 sklep o
smernicah za politike zaposlovanja držav članic[5], ki skupaj tvorita integrirane
smernice. Države članice so bile pozvane, naj integrirane smernice
upoštevajo v nacionalnih ekonomskih politikah in politikah zaposlovanja. (3) Voditelji držav oziroma vlad
so 29. junija 2012 sprejeli Pakt za rast in delovna mesta, ki z
uporabo vseh razpoložljivih vzvodov, instrumentov in politik zagotavlja skladen
okvir za ukrepanje na nacionalni ravni, ravni EU in ravni euroobmočja.
Odločili so se, da morajo biti ukrepi sprejeti na ravni držav članic,
in zlasti izrazili polno zavezanost k doseganju ciljev strategije Evropa 2020
ter izvajanju priporočil za posamezne države. (4) Svet je 6. julija 2012
sprejel priporočilo v zvezi z nacionalnim reformnim programom Slovenije za
leto 2012 in dal mnenje o dopolnitvi slovenskega programa stabilnosti za
obdobje 2011–2015. (5) Komisija je 28. novembra 2012
sprejela letni pregled rasti[6],
ki zaznamuje začetek evropskega semestra za usklajevanje ekonomskih
politik za leto 2013. Poleg tega je 28. novembra 2012 na podlagi
Uredbe (EU) št. 1176/2011 o preprečevanju in odpravljanju
makroekonomskih neravnotežij sprejela poročilo o mehanizmu opozarjanja[7], v katerem je Slovenijo
opredelila kot eno od držav članic, za katere je treba opraviti poglobljen
pregled. (6) Evropski svet je 14. marca 2013
potrdil prednostne naloge za zagotavljanje finančne stabilnosti, fiskalne
konsolidacije in ukrepanja za spodbujanje rasti. Poudaril je potrebo po
doseganju diferencirane, rasti prijazne fiskalne konsolidacije, vrnitvi k
normalnim posojilnim pogojem v gospodarstvu, spodbujanju rasti in
konkurenčnosti, odpravljanju brezposelnosti in socialnih posledic krize
ter modernizaciji javne uprave. (7) Komisija je 10. aprila 2013
objavila rezultate poglobljenega pregleda[8]
za Slovenijo, ki ga je opravila v skladu s členom 5 Uredbe (EU)
št. 1176/2011. Na podlagi opravljene analize je Komisija ugotovila, da v
Sloveniji obstajajo čezmerna makroekonomska neravnotežja. Za zaustavitev
hitrega kopičenja teh neravnotežij in upravljanje njihovega odpravljanja
so potrebni nujni ukrepi politike. Zaenkrat so ravni zasebnega in javnega dolga
pod opozorilnimi pragovi iz preglednice in tudi neto zunanji dolg je razmeroma
omejen. Vendar težava ni v ravni dolga, temveč v njegovi strukturi, saj je
močno skoncentriran v podjetniškem sektorju. V razmerah vedno hitrejših
negativnih gospodarskih trendov to ogroža stabilnost finančnega sektorja
in povečuje zapletenost procesa razdolževanja, tudi zaradi medsebojne
povezanosti z ravnjo državnega dolga. Ta tveganja stopnjujeta omejena zmožnost
prilagajanja na trgu dela in kapitalskih trgih ter struktura gospodarstva, v
katerem prevladuje državno lastništvo. Obdobja politične negotovosti in
pravnih ovir za reforme so Sloveniji preprečila ustrezno obravnavo
neravnotežij in povečanje njene zmogljivosti prilagajanja, s čimer se
je povečala njena ranljivost v času naraščajočih pritiskov
na državno financiranje. (8) Slovenija je 9. maja 2013
predložila letni program stabilnosti za obdobje 2012–2016 in nacionalni
reformni program za leto 2013. Programa sta bila ocenjena istočasno, da bi
se upoštevala njuna medsebojna povezanost. (9) Slovenski organi so 23. maja 2013
Komisiji poslali dopis, v katerem so povzeli, dopolnili in pojasnili
ključne zaveze iz nacionalnega reformnega programa. (10) Na podlagi ocene programa
stabilnosti za leto 2013 v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 1466/97
Svet meni, da se kljub obsežni konsolidaciji, sicer odloženi na zadnji del
obdobja za konsolidacijo, ki je primanjkljaj zmanjšala s 6,2 % BDP v letu 2009
na 4,0 % BDP v letu 2012, ne pričakuje, da bo Slovenija čezmerni
primanjkljaj odpravila do leta 2013, kot je to konec leta 2009 priporočil
Svet. To je zlasti povezano s slabšimi gospodarskimi razmerami, kot so bile
pričakovane v času priporočila. Makroekonomski scenarij, na
katerem temeljijo proračunske napovedi v programu, je na splošno verjeten
za leto 2013, za leto 2014 pa optimističen. Slovenski organi zlasti
pričakujejo, da bo po zmanjšanju BDP za 2,3 % leta 2012 in 1,9 %
leta 2013 ta v letu 2014 zrasel za 0,2 %, pri čemer se predpostavlja,
da bodo sprejeti fiskalni ukrepi, ki bodo zmanjšali javnofinančni
primanjkljaj s 4,2 % BDP (izključene so dokapitalizacije bank) v letu
2013 na 2,6 % BDP v letu 2014. Vendar Komisija ob predpostavki
nespremenjene politike, tj. v scenariju, ki upošteva samo ukrepe, ki so bili
sprejeti do sredine aprila 2013, napoveduje, da se bo leta 2014 BDP zmanjšal za
0,1 %, medtem ko naj bi javnofinančni primanjkljaj za leto 2014
znašal 4,9 % BDP. Glavni cilji proračunske strategije, opisane v
programu, so odprava čezmernega primanjkljaja do leta 2014, tj. eno leto
po roku, ki ga je konec leta 2009 določil Svet, zagotovitev strukturno
izravnanega salda do leta 2017 in stabilizacija dolga države pod 55 % BDP.
V programu je potrjen srednjeročni cilj, tj. strukturno uravnotežen
proračun. Srednjeročni cilj ni skladen z zahtevami Pakta za
stabilnost in rast, ker ne upošteva v zadostni meri implicitnih obveznosti,
povezanih s staranjem prebivalstva. Načrtovani cilji glede nominalnega
primanjkljaja v programu so skladni z odpravo čezmernega primanjkljaja do
leta 2014. Vendar glede na optimistično napoved rasti za navedeno leto,
pomembna tveganja za napovedi glede prihodkov in nezadostno opredeljene ukrepe
na strani odhodkov [Svet meni, da ni verjetno, da bo čezmerni primanjkljaj
odpravljen do leta 2014]. V teh razmerah bi bilo treba opredeliti, sprejeti in
izvesti dodatne ukrepe za strukturno konsolidacijo, da bo v skladu
priporočilom Sveta [z dne 21. junija 2013] čezmerni
primanjkljaj verodostojno in vzdržno odpravljen najpozneje do leta 2015. Delež
javnofinančnega dolga v BDP se je med letoma 2008 (22 %) in 2012 (54,1 %)
več kot podvojil in naj bi se glede na napoved služb Komisije iz pomladi 2013
do leta 2014 še dodatno povečal na 66,5 %. Organi pričakujejo,
da bo delež dolga s 63,2 % BDP najvišji v letih 2014 in 2015, nato pa naj
bi v letu 2016 padel na 62,8 % BDP. Tveganja v zvezi z deležem dolga v BDP
se nagibajo k zvišanju deleža, tudi zaradi velikih pogojnih obveznosti in
verjetnih prilagoditev stanj in tokov iz naslova prenosa aktive na Družbo za
upravljanje terjatev bank, ki ni vključen v napovedi programa. (11) Slovenski organi so maja 2013
izvedli pomembne ukrepe za konsolidacijo javnih financ. S socialnimi partnerji
so dosegli sporazum o dodatnem znižanju osnovne bruto plače v javnem
sektorju za 1,25 % poleg 3-odstotnega znižanja, ki je bilo dogovorjeno
maja 2012 z Zakonom za uravnoteženje javnih financ. Poleg tega je parlament
odobril ustavno podlago za vključitev pravila o uravnoteženih javnih
financah v strukturnem smislu v ustavo. Vendar bo popoln prenos določb
fiskalnega pakta izveden s posebnim ustavnim izvedbenim zakonom, ki naj bi ga
parlament odobril v novembru 2013. Parlament je tudi skoraj soglasno podprl
zaostritev ustavnih pravil za razpis referenduma in potrditev zakona,
predlaganega na referendumu, kar naj bi pospešilo uvedbo ukrepov za fiskalno
konsolidacijo. Zaradi hitro rastočega dolga je toliko bolj pomembno, da se
proračunska strategija za leto 2013 okrepi in se dosledno izvaja, v
prihodnjih letih pa se odločno vztraja pri fiskalni konsolidaciji. Medtem
ko so nekateri davki sicer pod povprečjem EU, zanašanje na višanje davkov
ne more v nedogled odlagati potrebe po obravnavi dinamike odhodkov. Zato se zdi
primerno, da se ukrepi za povečevanje prihodkov dopolnijo z dodatnimi
fiskalnimi napori prek nižanja strukturnih odhodkov. Srednjeročni proračunski
okvir in izdatkovno fiskalno pravilo ostajata premalo osredotočena na
doseganje srednjeročnega cilja in zagotavljanje dolgoročne
vzdržnosti. Poleg tega se zdi, da se proračunske omejitve za nekatere
enote širše ravni države, zlasti posredne proračunske uporabnike, ne
uveljavljajo v celoti. Končno, glede na mednarodne in domače ocene je
siva ekonomija v Sloveniji večja od povprečja EU, kar kaže na
manevrski prostor za izboljšanje izpolnjevanja davčnih obveznosti. (12) Decembra 2012 je bila sprejeta
pokojninska reforma, ki je stopila v veljavo januarja 2013. Reforma obravnava
izzive, ki so bili opredeljeni v priporočilih iz leta 2012, vendar ne v
zadostni meri, saj se pričakuje, da bo imela le srednjeročni
učinek na javne finance (do leta 2020). Medtem ko je pokojninska reforma
pomemben korak, ne vsebuje konkretnih ukrepov za omejitev stroškov, povezanih s
staranjem prebivalstva, po letu 2020. Potrebne so dodatne reforme za
izboljšanje dolgoročne vzdržnosti pokojninskih izdatkov, med drugim
navezava zakonsko predpisane upokojitvene starosti na podaljšanje življenjske
dobe in nadaljnje omejevanje zgodnjega upokojevanja. Na področju
dolgotrajne oskrbe je povpraševanje po storitvah večje od ponudbe, medtem
ko so izdatki še vedno razmeroma nizki. Povpraševanje po dolgotrajni oskrbi in
s tem povezani izdatki naj bi se zaradi trendov na področju staranja
prebivalstva močno povečali. Nadaljnje ocene obstoječih ukrepov
bi na tem področju prispevale k oblikovanju politik, ki bolj temeljijo na
dokazih. (13) Medtem ko je slovenski
bančni sektor razmeroma majhen, manjši od polovice povprečja za
euroobmočje, se največje banke soočajo s stalnimi pritiski na
kapitalske blažnike, ki ostajajo nizki v primerjavi z regijo, njihovo zanašanje
na kapitalsko podporo s strani države pa predstavlja pomembno tveganje za
gospodarstvo. Vedno nove potrebe po dokapitalizacijah so skoncentrirane v
domačih bankah v državni lasti. Ravni skupnega zasebnega dolga so sicer
pod povprečjem euroobmočja in opozorilnimi pragovi iz preglednice o makroekonomskih
neravnotežjih, vendar je ta problem strukturne narave. Večina dolga je
skoncentriranega v podjetniškem sektorju, veliko podjetij pa je prezadolženih,
kar vodi do nadaljnjega povečanja slabih posojil. Konec leta 2012 je bilo 23,7 %
posojil podjetjem v zaostanku s plačili za 90 dni ali več. Ponovna
oživitev kreditiranja v podjetniškem sektorju je potrebna za spodbujanje
naložb, povečanje produktivnosti in konkurenčnosti. V programu
stabilnosti so predvidene nadaljnje dokapitalizacije. Slovenski organi so v pisni
obliki potrdili zavezo, da bodo po potrebi zagotovili dodaten kapital. Obseg
posojil se manjša, sodelovanje med šibkimi bankami in državo pa se je okrepilo.
Posojila podjetjem (višja od 1 milijona EUR) so v Sloveniji za več
kot 2 odstotni točki dražja kot na ravni euroobmočja, ta razlika pa
se je leta 2012 ponovno povečala. Sprejeta je bila okvirna zakonodaja o
prestrukturiranju bank, vendar jo je še treba učinkovito izvesti. Družba
za upravljanje terjatev bank (DUTB) ostaja osrednja institucionalna platforma
za sanacijo bank. V nacionalnem reformnem programu vlade, dopolnjenem z
nedavnimi informacijami, so opisani načrti za prenose na DUTB na osnovi
stresnih testov po načelu „od spodaj navzgor“, ki jih je izvedla Banka
Slovenije. Slovenski organi so v pisni obliki potrdili, da so pripravljeni
sodelovati s Komisijo in ECB, da bodo zagotovili neodvisne preglede kakovosti
aktive za izbrane banke. Ti pregledi bi morali biti sistemski, da se bo
zagotovila trajna stabilnost bančnega sektorja. V drugih državah se je tak
pristop izkazal za ključnega pri povrnitvi zaupanja, verodostojnosti in
dostopa do trgov. Informacije, pridobljene s temeljito zunanjo oceno, so
osnova, potrebna za splošno strategijo finančnega sektorja. (14) V nacionalnem reformnem
programu niso opisani nadaljnji ukrepi za okrepitev nadzora bank, ki je bil
opredeljen kot potreben v poglobljenem pregledu iz leta 2013. V zvezi z
nadzornimi ukrepi za banke se edine nove informacije v programu nanašajo na
nove stresne teste Banke Slovenije. Dodatna preučitev ukrepov, kot so
ustrezne makrobonitetne politike, ni bila na voljo. (15) Reforma trga dela je bila
sprejeta marca 2013, z njo pa naj bi se zmanjšala razdrobljenost trga dela in
povečala fleksibilnost na njem. Reforma zmanjšuje zaščito pogodb za nedoločen
čas s poenostavitvijo postopkov odpuščanja v primeru individualnih in
kolektivnih odpuščanj ter z zmanjšanjem stroškov odpuščanja. Zakonska
ureditev pogodb za določen čas se je še dodatno zaostrila, da bi se
zmanjšale zlorabe, uporaba agencij za začasno delo pa je omejena.
Čeprav je reforma pravilno usmerjena, še ni jasno, ali je dovolj
ambiciozna, da bo imela pomembnejši učinek na razdrobljenost trga dela in
fleksibilnost na njem ter na privlačnost Slovenije za neposredne tuje
naložbe. Zaenkrat še niso bili sprejeti nobeni ukrepi za obravnavo dvojnega
trga dela, ki ga povzroča zakonska ureditev študentskega dela. Nacionalni
reformni program predlaga ukrepe v pravi smeri. Stopnja brezposelnosti med
mladimi se je v letu 2012 močno povečala, in sicer za 4,9 odstotne
točke, in znašala 20,6 %, medtem ko se je stopnja brezposelnosti v
letu 2012 povečala za 0,7 o.t. na 9 %. Kljub
naraščajoči brezposelnosti se je glede na predhodne nacionalne
podatke število nezaposlenih, ki sodelujejo v ukrepih aktivne politike
zaposlovanja, ki jih sofinancira Evropski socialni sklad, v letu 2012 znatno
zmanjševalo. Sprejeti niso bili nobeni ukrepi za prilagoditev delovnega okolja
daljši delovni dobi, prav tako niso bili sprejeti nobeni specifičnim
potrebam prilagojeni ukrepi vseživljenjskega učenja ali ukrepi aktivnega
zaposlovanja, s katerimi bi se povečala zaposlenost med mladimi s
terciarno izobrazbo, starejšimi in nizko kvalificiranimi delavci. Slovenija je
sprejela nekatere ukrepe za izboljšanje usklajenosti kvalifikacij s potrebami
na trgu dela. Pilotni projekt o tem, kako naj se ocenjujejo te potrebe, izvaja
javni zavod za zaposlovanje, vendar je treba sodelovanje z zainteresiranimi
stranmi nadalje razvijati. Treba si je bolj prizadevati za povečanje
privlačnosti zadevnega poklicnega izobraževanja in programov
usposabljanja. Izvajajo se tudi dodatni ukrepi v MSP za poklicno usmerjanje.
Vlogo delodajalcev v poklicnem izobraževanju in usposabljanju je še vedno treba
okrepiti. Napredek na teh področjih bi povečal produktivnost in
konkurenčnost. (16) Ukrepi politike za izboljšanje
stroškovne konkurenčnosti so bili omejeni. Vlada je leta 2012 znižala
nominalno bruto plačo na zaposlenega v javnem sektorju za približno 3 %.
Nadaljnje znižanje stroškov dela v javnem sektorju je bilo s socialnimi
partnerji dogovorjeno v sredini maja 2013. Minimalna plača kot odstotek
povprečne plače je med najvišjimi v EU, usklajuje se z inflacijo in
je bila v letu 2010 predmet velikega diskrecijskega povečanja. Čeprav
je bila stopnja rasti nominalnih prejemkov na zaposlenega v letu 2012 negativna
(–0,4 %), so nominalni stroški dela na enoto (NULC) v letu 2012 nekoliko
zrasli (0,7 %) zaradi bolj negativne rasti produktivnosti (–1,1 %). Ukrepi
za povečanje rasti produktivnosti in vzdržno nadaljnje nižanje stroškov
dela na enoto bi pomagali pri ponovni vzpostavitvi konkurenčnosti. (17) Državno lastništvo ima
pomembno vlogo v slovenskem gospodarstvu in ima številne značilnosti, ki
se niso spremenile od obdobja tranzicije v devetdesetih letih prejšnjega
stoletja. Privatizacija in orodja za prestrukturiranje podjetij, sprejeta v
devetdesetih letih prejšnjega stoletja, so privedli do tega, da ima država
dominantno vlogo, zlasti v finančnem sektorju. Leta 2011 so podjetja v
državni lasti predstavljala šestino skupne dodane vrednosti slovenskega
gospodarstva in okrog polovico celotnih izgub v podjetniškem sektorju ter
zaposlovala enega od osmih ljudi. Skladi in podjetja pod nadzorom države
vplivajo tudi na javne finance zaradi součinkovanja višjih ravni dolgov,
potreb po dokapitalizaciji in velikih državnih jamstev. Velikost in šibkost
državnih podjetij zavirata gospodarski razvoj in rast ter prispevata k
obstoječim neravnotežjem. Prevladujoč položaj države in pogosto
nepravilno upravljanje državnega premoženja ovirata zasebne domače in tuje
naložbe ter zmanjšujeta produktivnost in konkurenčnost. Navzkrižno
lastništvo državnih podjetij v nefinančnem sektorju in državnih
finančnih institucij povzroča tveganja širjenja negativnih
učinkov, omejuje prilagajanje in izkrivlja dodeljevanje sredstev, zlasti
pri novih naložbah. (18) V nacionalnem reformnem
programu so opisane prioritete politik v zvezi z državnim lastništvom in
razdolževanjem podjetniškega sektorja, vendar niso navedene podrobnosti
načrtovanih ukrepov. V poglobljenem pregledu iz leta 2013 so bile opisane
gospodarske posledice državnega lastništva v smislu neposrednih in pogojnih
fiskalnih stroškov ter izkrivljanja običajnih poslovnih operacij. Vendar
je v reformnem programu kot negativna plat ravnanja države kot lastnice
nefinančnih družb navedena zgolj pomanjkljiva koordinacija. Čeprav
vsebuje pozitivne elemente, nacionalni reformni program na splošno ne
zagotavlja zadostnih informacij v zvezi s strateško usmeritvijo za podjetja, ki
bodo ostala v državni lasti, in podrobnih, časovno omejenih zavez za
izboljšanje njihove finančne uspešnosti ter upravljanja. Sprejeti so bili
nekateri prvi koraki za izboljšanje korporativnega upravljanja, kot je bilo
priporočeno v priporočilih za posamezne države iz leta 2012, in za
privatizacijo nekaterih podjetij v državni lasti. Zakonodaja o ustanovitvi
bodočega Slovenskega državnega holdinga (SDH) je bila sprejeta, vendar se
še mora začeti učinkovito izvajati. Transparentnost bi lahko pomagal
povečati register imenovanj v upravne odbore in nadzorne svete podjetij v
državni lasti z zahtevami po razkritju interesov. V nacionalnem reformnem
programu je napovedana priprava strategije za privatizacijo do zadnjega
četrtletja leta 2013, ki bo glede na dopis z dne 23. maja 2013
prestavljena na tretje četrtletje. Medtem je vlada parlamentu predlagala
seznam 15 podjetij, ki naj bi se privatizirala. Poleg manjšinskih deležev in
MSP ta seznam vključuje tudi pomembna podjetja, kot je druga največja
banka, NKBM. (19) Slovenija ima veliko število
reguliranih poklicev in obstaja dovolj manevrskega prostora za občutno
zmanjšanje ovir za vstop v te poklice, ki bi pozitivno vplivalo na zaposlovanje
in konkurenco. Slovenski organi so leta 2012 začeli proces reforme, da bi
se pregledali številni regulirani poklici in se s tem bolje opredelili
obstoječi regulirani poklici, zmanjšali upravni stroški ter poenostavil
dostop do teh poklicev. Prvi sklop zakonov na področju obrtništva, turizma
in gradbeništva naj bi parlament sprejel na začetku leta 2013. Vendar
reforma, z izjemo sektorja obrtništva, zaostaja za načrtom. Slovenija je
določila pravne predpogoje za neodvisno javno agencijo za varstvo
konkurence, vendar še mora poskrbeti, da bo imela stalno zagotovljeno ustrezno
število osebja. Zakonodajo bi bilo treba dodatno dopolniti, da bo imela
agencija ločen proračun, saj je to potrebno za njeno finančno
neodvisnost. Sodni postopki na prvi stopnji v civilnih in gospodarskih sodnih
zadevah ter v stečajnih postopkih so pretirano dolgi. Kljub opaznemu
pozitivnemu trendu pri krajšanju postopkov v civilnih in gospodarskih zadevah,
so potrebna nadaljnja prizadevanja za odpravo teh problemov, saj ovirajo
poslovno dejavnost in zmanjšujejo privlačnost Slovenije za neposredne tuje
naložbe. V zvezi s tem bi bilo treba predvideno zmanjšanje števila sodnikov na
prebivalca, kot je določeno v nacionalnem reformnem programu, izravnati z
znatnim izboljšanjem produktivnosti. (20) V nacionalnem reformnem
programu je potrjena potreba po prestrukturiranju nefinančnih družb v
finančnih težavah, vendar je treba strateške izzive in odzive v zvezi s
prestrukturiranjem podjetij še podrobneje pojasniti s poudarkom na tržno
usmerjenih rešitvah. Potrebni so dodatni ukrepi za pritegnitev zasebnih naložb,
vključno s tujimi neposrednimi naložbami, in za zagotovitev zadostne
delitve bremen v zasebnem sektorju, s čimer se bo omogočilo
varčevanje z davkoplačevalskim denarjem. Proces prestrukturiranja bi moral
privesti do prodaje prestrukturiranih podjetij brez vključitve javnega
financiranja. (21) V Sloveniji trenutno poteka
postopek spremembe zakonodaje za povečanje učinkovitosti postopkov
zaradi insolventnosti. Vlada je aprila 2013 spremenila Zakon o finančnem
poslovanju, postopkih zaradi insolventnosti in prisilnem prenehanju. Spremembe
natančneje opredeljujejo insolventnost in uvajajo spodbude za
poslovodstvo, da bi to pravočasno prijavljalo insolventnost. V trenutnem
okviru za insolventnost ni zadostnih spodbud in sankcij, ki bi zagotovile, da
podjetja dovolj zgodaj prijavijo insolventnost. Postopki prisilne poravnave
(sodno prestrukturiranje) so zapleteni in naklonjeni dolžnikom, zlasti v
primeru MSP in mikro podjetij. Spodbude za zgodnjo izvensodno poravnavo so
nezadostne, čeprav bi ta lahko zagotovila nadaljevanje poslovanja
podjetij, ki so sposobna uspešnega poslovanja. Napovedana je bila nova
zakonodaja, ki bi omogočala finančno prestrukturiranje prezadolženih
podjetij že na začetku procesa, pravne spremembe za spodbujanje izvensodnega
prestrukturiranja in pretvorbe dolga pa bo Ministrstvo za pravosodje predlagalo
do konca maja 2013. Primeren pravni okvir, ki zagotavlja združljive spodbude za
upnike, lastnike in poslovodstvo, bi bil bistven za spodbujanje finančnega
prestrukturiranja nelikvidnih podjetij, ki so sposobna uspešnega poslovanja. (22) V okviru
evropskega semestra je Komisija izvedla obsežno analizo slovenske ekonomske
politike. Ocenila je program stabilnosti in nacionalni reformni program ter
pripravila poglobljen pregled. Glede na to, da je treba okrepiti splošno
gospodarsko upravljanje Evropske unije z vključitvijo prispevka na ravni
EU v prihodnje nacionalne odločitve, Komisija pri tem ni upoštevala le
pomena teh programov za vzdržno fiskalno in socialno-ekonomsko politiko v
Sloveniji, ampak tudi spoštovanje pravil in smernic EU. Njena priporočila
v okviru evropskega semestra so izražena v priporočilih iz točk 1 do 9
spodaj. (23) Svet je ob upoštevanju te
ocene preučil slovenski program stabilnosti, njegovo mnenje[9] pa je izraženo zlasti v
priporočilu v točki 1 spodaj. (24) Svet je ob upoštevanju
poglobljenega pregleda, ki ga je opravila Komisija, in te ocene preučil
nacionalni reformni program in program stabilnosti. Njegova priporočila v
skladu s členom 6 Uredbe (EU) št. 1176/2011 so izražena v vseh
priporočilih spodaj. (25) V okviru evropskega semestra
je Komisija izvedla tudi analizo ekonomske politike euroobmočja kot
celote. Na tej podlagi je Svet izdal posebna priporočila za države
članice, katerih valuta je euro. Slovenija bi morala tudi zagotoviti
popolno in pravočasno izvedbo teh priporočil – PRIPOROČA, naj Slovenija v obdobju
2013–2014 izvede naslednje ukrepe: 1. V letu 2013 in v prihodnjih
letih naj izvaja in okrepi proračunsko strategijo, podprto z dovolj
natančno določenimi strukturnimi ukrepi, da bo na vzdržen način
zagotovila odpravo čezmernega primanjkljaja do leta 2015 in izboljšanje
strukturnega salda, določeno v priporočilu Sveta glede postopka v
zvezi s čezmernim primanjkljajem. Po odpravi čezmernega primanjkljaja
naj izvaja strukturno prilagajanje, ki bo Sloveniji omogočilo, da bo
srednjeročni cilj dosegla do leta 2017. Trajna odprava fiskalnih
neravnotežij zahteva izvajanje ambicioznih strukturnih reform, ki bi
povečale sposobnost prilagajanja gospodarstva ter potencial za rast in
zaposlovanje. Ohranja naj rasti naklonjeno potrošnjo, sprejme ukrepe za
večje izpolnjevanje davčnih obveznosti in na strani odhodkov izvede
ukrepe, podprte s sistematičnimi pregledi javnih izdatkov na vseh ravneh
države. Da bo povečala verodostojnost konsolidacije, naj do konca leta 2013
zaključi sprejetje pravila o uravnoteženih javnih financah v strukturnem
smislu, srednjeročni proračunski okvir naredi zavezujoč,
vseobsegajoč in pregleden ter okrepi vlogo neodvisnih teles, ki
nadzorujejo fiskalno politiko. Sprejme naj ukrepe za postopno zmanjšanje
pogojnih obveznosti države. 2. Okrepi naj dolgoročno
vzdržnost pokojninskega sistema v obdobju po letu 2020 z nadaljnjo
prilagoditvijo vseh ustreznih parametrov, vključno z navezavo zakonsko
predpisane upokojitvene starosti na podaljšanje življenjske dobe, hkrati pa naj
ohranja zadostno raven pokojnin. Omeji naj s staranjem prebivalstva povezane
stroške dolgotrajne oskrbe in izboljša dostop do storitev s preusmeritvijo
oskrbe z institucionalne na oskrbo na domu, izboljšanjem usmerjanja nadomestil
in ugotavljanja njihove upravičenosti ter povečanjem preventive za
zmanjšanje invalidnosti/odvisnosti. 3. Zagotovi naj, da trendi na
področju plač, vključno z minimalno plačo, podpirajo konkurenčnost
in ustvarjanje delovnih mest. Skrbno naj spremlja učinke nedavne reforme
trga dela in po potrebi opredeli področja, na katerih so potrebni dodatni
ukrepi, da se bo spodbujalo ustvarjanje delovnih mest in odpravila segmentacija
trga dela, vključno z regulacijo študentskega dela. Sprejme naj nadaljnje
ukrepe za povečanje zaposlenosti med mladimi s terciarno izobrazbo,
starejšimi in nizko kvalificiranimi osebami z osredotočenjem sredstev na
potrebam prilagojene ukrepe aktivne politike zaposlovanja, hkrati pa izboljša
njihovo učinkovitost. Odpravi naj neusklajenost kvalifikacij in potreb na
trgu dela s povečanjem privlačnosti zadevnega poklicnega
izobraževanja in programov usposabljanja ter z nadaljnjim sodelovanjem z
ustreznimi zainteresiranimi stranmi pri ocenjevanju potreb na trgu dela. 4. Izvede naj ustrezne ukrepe,
ob pomoči evropskih partnerjev, za najem neodvisnega zunanjega svetovalca
do junija 2013, ki bo opravil pregled kakovosti aktive bank v celotnem sistemu.
To naj zaključi v letu 2013 in zagotovi hitrejši napredek v primeru dveh
bank, ki sta že predmet postopka državne pomoči, da se bo pospešilo
izboljšanje njunih bilanc stanja. Pripravljena naj bo zagotoviti dodaten
kapital, če bi se pri prenosu aktive ali pri pregledu kakovosti aktive odkrile
dodatne pomanjkljivosti. Vsi ukrepi, vključno z objektivnimi ocenami
kapitalskih potreb, prenosom aktive na Družbo za upravljanje terjatev bank,
programom za zavarovanje premoženja in operativno izvedbo ukrepov
prestrukturiranja, bi se morali izvesti ob polnem spoštovanju pravil o državni
pomoči, če je ta vključena. Hkrati naj do marca 2014 razvije in
nato izvede celostno sektorsko strategijo za zagotovitev upravljanja
prestrukturiranih bank po neodvisnem načelu (arm's length), da
bi se znatno izboljšali korporativno upravljanje, upravljanje tveganj in
dobičkonosnost v sektorju, tudi s konsolidacijo, kadar je to primerno.
Hitro naj nadaljuje s pripravami za napovedano privatizacijo NKBM in do
septembra 2013 pripravi ambiciozen časovni načrt za odprodajo
neposrednih in posrednih državnih deležev v bankah. 5. Do konca leta 2013 naj
pregleda regulativni okvir za banke in na osnovi tega pregleda okrepi nadzorne
zmogljivosti, transparentnost in statistična razkritja. 6. Pospeši naj reformo
reguliranih storitev in pri tem znatno zmanjša ovire za vstop v te poklice.
Izboljša naj poslovno okolje, vključno z zagotovitvijo neodvisnosti
agencije za varstvo konkurence ter zagotovitvijo njenega zadostnega in
neodvisnega financiranja. 7. Nadgradi naj dosedanja prizadevanja
za nadaljnje zmanjšanje trajanja sodnih postopkov na prvi stopnji v civilnih in
gospodarskih sodnih zadevah ter števila primerov, ki čakajo na obravnavo,
zlasti v zadevah, ki se nanašajo na izvrševanje. 8. V okviru načrtovane
strategije vlade, ki naj bi bila končana do septembra 2013, naj v skladu z
ekonomskimi merili razvrsti sredstva države v ključna in neključna z
namenom odprodaje neključnih sredstev. Zagotovi naj, da bo Slovenski
državni holding (SDH) pravočasno popolnoma operacionalen ter prenese
lastništvo in upravljanje vseh deležev na SDH, pri tem pa po možnosti
izključi tiste, ki so na seznamu za takojšnjo privatizacijo. Zagotovi naj
profesionalno upravljanje SDH od samega začetka, pri tem naj po možnosti
vključi mednarodne strokovnjake, in jasno opredeljeno neodvisno (arm's
length) razmerje z vpletenimi podjetji. Za ključne deleže naj razvije
strategije, specifične za posamezne sektorje, da bo izboljšala
dobičkonosnost in korporativno upravljanje. Uvede naj obvezen in javno
dostopen register imenovanj v upravne odbore in nadzorne svete podjetij v
državni lasti z zahtevami po razkritju interesov. Zagotovi naj, da regulativni
okvir spodbuja odprodajo neključnih sredstev države in da postanejo
upravne ovire čim manjše. 9. Opredeli naj in začne
delo pri odpravi vseh obstoječih pravnih in upravnih ovir za vzdržno
prestrukturiranje prezadolženih/premalo kapitaliziranih podjetij, ki so kljub
temu sposobna uspešnega poslovanja, s pomočjo tržno usmerjenih rešitev. V
tem okviru naj izvede ukrepe za zagotovitev zadostne delitve bremen v zasebnem
sektorju, da bo povečala zasebne naložbe, vključno s tujimi
neposrednimi naložbami, in v procesu prestrukturiranja dosegla večjo
učinkovitost v podjetjih v težavah. Do septembra 2013 naj sprejme potreben
pravni okvir za izvensodno prestrukturiranje in pri tem zagotovi, da je skladen
z obstoječimi določbami o insolventnosti, ter zagotavlja spodbude
tako za upnike kot za delničarje, da se bodo odločali za sprejemanje
izvensodnih dogovorov o prestrukturiranju. Izboljša naj izvrševanje postopkov
zaradi insolventnosti v gospodarskih družbah in sodne poravnave, vključno
s hitrim reševanjem sodnih zadev v zvezi s stečajnimi postopki, ki
čakajo na obravnavo, da bo vrednost izterjanih sredstev čim večja
in da se bo spodbudilo pravočasno in učinkovito reševanje slabih
posojil. V Bruslju, Za
Svet Predsednik [1] UL L 209, 2.8.1997, str. 1. [2] UL L 306, 23.11.2011,
str. 25. [3] COM(2013) 374 final. [4] P7_TA(2013)0052 in P7_TA(2013)0053. [5] Sklep Sveta 2013/208/EU z dne 22. aprila 2013. [6] COM(2012) 750 final. [7] COM(2012) 751 final. [8] SWD(2013) 122 final. [9] V skladu s členom 5(2) Uredbe Sveta (ES)
št. 1466/97.