Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o določitvi skupnih pravil in postopkov za izvajanje instrumentov Unije za zunanje ukrepanje /* COM/2011/0842 konč. - 2011/0415 (COD) */
OBRAZLOŽITVENI
MEMORANDUM 1. OZADJE PREDLOGA Prednostna naloga
Komisije v okviru večletnega finančnega okvira je poenostavitev
zakonodajnega okolja ter izboljšanje razpoložljivosti pomoči Unije
za partnerske države in regije, organizacije civilne družbe, MSP ipd., kolikor
ti prispevajo k uresničevanju ciljev Uredbe. Pri izvajanju
novih instrumentov bi poenostavljeni in prožni postopki odločanja
omogočali hitrejše sprejemanje izvedbenih ukrepov in s tem zagotavljanje
pomoči EU, zlasti za države v kriznih razmerah in razmerah po krizi ter
države z nestabilnimi razmerami. Poleg tega bo
tudi revizija finančne uredbe, ki je imela še zlasti velik vpliv na
posebne določbe o zunanjih ukrepih, olajšala sodelovanje organizacij
civilne družbe in malih podjetij pri programih financiranja, na primer s
poenostavitvijo pravil, zmanjšanjem stroškov sodelovanja in pospešitvijo
postopkov dodelitve. Komisija namerava izvajati to uredbo z novimi prožnimi
postopki iz nove finančne uredbe. Komisija glede na
navedeno predlaga poenostavljena in usklajena izvedbena pravila in postopke, ki
se bodo uporabljali za štiri geografske instrumente, in sicer za instrument za
razvojno sodelovanje (DCI), evropski sosedski instrument (ENI), instrument za
predpristopno pomoč (IPA) in instrument partnerstva (PI), ter za tri
tematske instrumente, tj. instrument za stabilnost (IfS), evropski instrument
za demokracijo in človekove pravice (EIDHR) ter instrument za sodelovanje
na področju jedrske varnosti (INSC). Vendar pa bodo pri instrumentu za predpristopno
pomoč in evropskem sosedskem instrumentu zaradi posebnosti predpristopnega
in čezmejnega sodelovanja potrebna dodatna posebna izvedbena pravila in
postopki, ki bodo kot „lex specialis“ dopolnjevali skupna pravila in
postopke iz skupne izvedbene uredbe. Evropski razvojni
sklad (ERS) in sklep o Grenlandiji zaradi posebnosti njunih mehanizmov
financiranja ne bosta vključena v področje uporabe navedene uredbe. 2. REZULTATI POSVETOVANJ Z
ZAINTERESIRANIMI STRANMI IN OCEN UČINKA Javno posvetovanje Komisija je med 26. novembrom 2010
in 31. januarjem 2011 organizirala javno posvetovanje o prihodnjih
finančnih sredstvih za zunanje ukrepanje EU. Posvetovanje je potekalo prek
spletnega vprašalnika in priloženega referenčnega dokumenta z naslovom:
„Kakšno naj bo financiranje zunanjih ukrepov EU po letu 2013?“. Odgovori
na splošno niso pokazali potrebe po bistveni spremembi sedanjih izvedbenih
mehanizmov, čeprav je pomembna večina vprašanih podprla večjo
prožnost in poenostavitev izvajanja. Zbiranje in uporaba strokovnih mnenj Komisija je izvedla notranji pregled
različnih poročil (ocen, revizij, študij in vmesnih pregledov), v
okviru katerega je proučila, kateri ukrepi so učinkoviti in kateri
ne, pridobljene izkušnje pa je uporabila pri oblikovanju finančnih
instrumentov. Navedeni pregled je pokazal, da so sedanji
instrumenti prispevali k napredku pri uresničevanju razvojnih ciljev
tisočletja v državah v razvoju. Pogoji in načini izvajanja, kot sta
proračunska podpora in „sektorski pristop“, so omogočili poglobitev
sodelovanja s partnerskimi državami ter učinkovitejšo delitev dela prek
sofinanciranja med donatorji. Vendar pa je bila v okviru pregleda
ugotovljena tudi vrsta pomanjkljivosti. Ocenjeno je bilo, da je sedanji proces
izvajanja preveč kompleksen in ne dopušča hitrih prilagoditev, kadar
so te potrebne. Te pomanjkljivosti so neposredno obravnavane v tej uredbi. 3. PRAVNI ELEMENTI PREDLOGA Pravni okvir za
sodelovanje s partnerskimi državami in regijami je poglavje 1
naslova III v petem delu Pogodbe o delovanju Evropske unije. Predlagana
skupna izvedbena uredba zato temelji na členu 209(1) in
členu 212(2) Pogodbe, Komisija pa jo predlaga v skladu s postopkom iz
člena 294 Pogodbe. Ker se členi 310 do 320 PDEU uporabljajo
za Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo (glej člen
106a zadevne pogodbe), se lahko predlog navezuje tudi na izvajanje
finančnega sodelovanja v okviru instrumenta za sodelovanje na
področju jedrske varnosti. 4. PRORAČUNSKE POSLEDICE Ni relevantno. 5. GLAVNI ELEMENTI (1) Naslov I: Izvajanje – členi
1 do 3 V členu 1 (vsebina in načela )
so določeni cilji Uredbe, ki so zagotoviti usklajena izvedbena pravila za
instrumente na področju zunanjih odnosov, zaščititi finančne
interese Unije ter spodbuditi preprostejše in prožnejše izvajanje zadevnih
instrumentov. V členu 2 (sprejetje akcijskih
programov, posamezni ukrepi in posebni ukrepi) je določeno, da morajo
biti sklepi o financiranju, ki jih sprejme Komisija, v obliki akcijskih
programov, ki temeljijo na večletnih programskih dokumentih. Izjemoma se
lahko posamezni ukrepi sprejmejo zunaj okvira akcijskega programa, vendar
morajo biti vedno v skladu z večletnimi programskimi dokumenti. V
nepredvidljivih in ustrezno utemeljenih primerih lahko Komisija sprejme posebne
ukrepe, ki niso predvideni v večletnih programskih dokumentih. V tem
členu so vključena tudi pravila komitologije, ki jih je treba
upoštevati za sprejetje navedenih sklepov, ter mogoče izjeme od teh
pravil. V členu 3 (podporni ukrepi) so
določene vrste izdatkov v podporo izvajanju te uredbe, ki se lahko krijejo
s finančnimi sredstvi Unije (npr. dejavnosti, povezane s pripravo,
nadaljnjim ukrepanjem, spremljanjem, revizijo in ocenjevanjem, zagotavljanjem
informacij ter komuniciranjem). Ti ukrepi se lahko financirajo zunaj okvira
programskih dokumentov. (2) Naslov II: Določbe o
metodah financiranja – členi 4 do 6 V členih 4 do 6 so navedene vrste
financiranja, ki se lahko uporabijo v skladu s to uredbo, pri čemer te
niso izčrpne in temeljijo na sedanji praksi ter ugotovljenih potrebah. V
uvedenih spremembah so upoštevane določbe najnovejše finančne uredbe.
Zlasti so v členu 4 določeni inovativni instrumenti, kot so posojila,
jamstva, instrumenti lastniškega financiranja in instrumenti deljenega
tveganja, ter opisane mogoče ureditve v zvezi z davki, carinami in
pristojbinami. Navedeno je, da lahko ukrepe na podlagi te uredbe izvaja
neposredno Komisija ali pa se izvajajo posredno s prenosom nalog izvrševanja
proračuna na subjekte ali osebe, navedene v finančni uredbi. Poleg
tega je določena vrsta sofinanciranja (vzporedno ali skupno). V členu 7 (zaščita finančnih
interesov Unije) so določeni ukrepi za zaščito finančnih
interesov Unije, katerih cilj je zlasti, da se Uniji (predvsem Komisiji,
Računskemu sodišču in uradu OLAF) omogoči izvajanje vseh
potrebnih pregledov izvedenih ukrepov. (3) Naslov III: Pravila o
nacionalnosti in poreklu v postopkih oddaje javnih naročil, donacij in
drugih naročil – členi 8 do 12 V členih 8 do 11 (pravila o
nacionalnosti in poreklu v postopkih oddaje javnih naročil, donacij in
drugih naročil) so določeni pogoji, ki urejajo dostop do
postopkov oddaje javnih naročil in donacij za namene izvajanja te uredbe.
Predlagane določbe so znatno poenostavljene in kot cilj navajajo
prizadevanja za zagotavljanje nevezane pomoči. Vendar pa so v zadevnih
členih podrobno opisani pogoji za upravičenost tretjih držav (zahteva
po vzajemnosti, sodelovanje v programih, ki se izvajajo, neupravičenost
nekaterih držav ipd.) ter izjeme od tega pravila (nerazpoložljivost proizvodov
ali storitev, ki se zagotavljajo, skrajna nujnost, tristransko sodelovanje
ipd.). Člen 12 (ocenjevanje) zavezuje Komisijo k rednemu ocenjevanju rezultatov izvajanih politik
in programov, sektorskih politik, pa tudi učinkovitosti samega načrtovanja
programov. V ocenjevanja bodo vključene vse zadevne zainteresirane strani,
poročilo pa bo posredovano Svetu in Evropskemu parlamentu. (4) Naslov IV: Končne
določbe – členi 13 do 17 V členu 13 (dveletno poročilo)
je določeno, da Komisija pripravi poročilo o doseženem napredku in o
izvajanju te uredbe. Poročilo se posreduje Evropskemu parlamentu in Svetu.
V členu 14 (odhodki na področju
podnebnih ukrepov in biotske raznovrstnosti) je predviden poseben sistem
sledenja, ki temelji na metodologiji OECD (t.i. „Rio označevalci“). V členu 15 (odbori) je opisano
sodelovanje ustreznih odborov pri izvajanju te uredbe, ki je prilagojeno novi
uredbi o komitologiji[1].
V členu 16 (pregledovanje in
ocenjevanje instrumentov) je določeno, da bo Komisija do sredine leta
2018 pripravila poročilo o oceni izvajanja te uredbe, ki ga bo predložila
Evropskemu parlamentu in Svetu, ter po potrebi pripravila zakonodajni predlog
za uvedbo potrebnih sprememb. V navedenem poročilu bo ocenjen tudi
učinek ukrepov, sprejetih na podlagi te uredbe. V členu 17 (začetek veljavnosti)
je določen začetek veljavnosti te uredbe in začetek njene
uporabe s 1. januarjem 2014, pri čemer datum izteka njene veljavnosti ni
določen. 2011/0415 (COD) Predlog UREDBA EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA o določitvi skupnih pravil in postopkov
za izvajanje instrumentov Unije za zunanje ukrepanje EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE
UNIJE STA – ob upoštevanju
Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti člena 209(1) in člena
212(2) Pogodbe, ob upoštevanju
predloga Komisije, po posredovanju
osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom, v skladu z rednim
zakonodajnim postopkom, ob upoštevanju
naslednjega: (1)
Evropska unija bi morala sprejeti celovit sveženj
instrumentov, ki bi zajemali različne politike na področju zunanjega
ukrepanja, za izvajanje katerih so potrebna posebna skupna pravila in postopki.
Ti instrumenti so instrument za razvojno sodelovanje (DCI), evropski instrument
za demokracijo in človekove pravice (EIDHR), evropski sosedski instrument
(ENI), instrument za stabilnost (IfS), instrument za sodelovanje na
področju jedrske varnosti (INSC), instrument za predpristopno pomoč
(IPA) in instrument partnerstva (PI). (2)
Navedeni instrumenti na splošno zahtevajo, da so
ukrepi, ki se financirajo na njihovi podlagi, vključeni v večletnem
okvirnem programu, ki določa okvir za sprejetje sklepov o financiranju v
skladu s finančno uredbo[2]
in v skladu s postopki iz Uredbe (EU) št. 182/2011 Evropskega parlamenta
in Sveta z dne 16. februarja 2011 o določitvi splošnih pravil in
načel, na podlagi katerih države članice nadzirajo izvajanje
izvedbenih pooblastil Komisije[3]. (3)
Sklepi o financiranju bi morali biti v obliki
letnih ali večletnih akcijskih programov in posameznih ukrepov, kadar se
izvajajo po načrtu, predvidenem v večletnih okvirnih programih, in v
obliki posebnih ukrepov, kadar jih upravičujejo nepredvidljive in
utemeljene potrebe, ter podpornih ukrepov. (4)
Ob upoštevanju narave navedenih izvedbenih aktov,
zlasti njihove naravnanosti v okviru politik ali njihovih finančnih
posledic, bi bilo treba za njihovo sprejetje načeloma uporabiti postopek
pregleda, razen za tehnične izvedbene ukrepe majhnega finančnega
obsega. Vendar pa bi morala Komisija sprejeti izvedbene akte s takojšnjo
veljavnostjo, če je zaradi nujnosti to v ustrezno utemeljenih primerih
potrebno za zagotovitev hitrega odziva Unije. (5)
V sklepih o financiranju bi bilo treba opis vsakega
ukrepa, v katerem so podrobno določeni cilji ukrepa, glavne dejavnosti,
pričakovani rezultati, predvidena proračun in časovni razpored
izvajanja ter ureditve spremljanja učinkovitosti, odobriti v skladu s
postopki iz Uredbe (EU) št. 182/2011. (6)
Kadar je upravljanje ukrepa v okviru izvajanju
finančnih instrumentov zaupano finančnemu posredniku, bi bilo treba v
sklep Komisije vključiti zlasti določbe glede delitve tveganja,
nadomestila za posrednika, odgovornega za izvajanje, večkratne uporabe
sredstev ter morebiten dobiček. (7)
Skupna pravila in postopki bi morali biti skladni s
finančnimi pravili, ki se uporabljajo za letni proračun Unije in so
določena v uredbi Evropskega parlamenta in Sveta, ki bi jo bilo treba v
nadaljnjem besedilu navajati kot „finančno uredbo“[4], takšne navedbe pa bi se morale
vedno nanašati na zadnjo različico navedene uredbe, ki je v veljavi,
vključno z ustreznimi pravili, ki jih Komisija[5] sprejela za izvajanje
finančne uredbe. (8)
Medtem ko so za financiranje zunanje pomoči
Unije potrebna vse obsežnejša sredstva, pa so zaradi ekonomskega in
proračunskega položaja Unije sredstva, namenjena tovrstni podpori,
omejena. Zato mora Komisija predvsem z uporabo finančnih instrumentov z
učinkom finančnega vzvoda poiskati najsmotrnejšo porabo
razpoložljivih virov. Takšen učinek finančnega vzvoda se še
poveča z omogočanjem večkratne uporabe sredstev, vloženih v
finančne instrumente, in sredstev, ki jih ti finančni instrumenti
ustvarijo. (9)
Finančne interese Evropske unije bi bilo treba
v celotnem odhodkovnem ciklusu zaščititi s sorazmernimi ukrepi, med drugim
s preprečevanjem, odkrivanjem in preiskovanjem nepravilnosti, izterjavo izgubljenih,
nepravilno plačanih ali nepravilno porabljenih sredstev ter, po potrebi, s
kaznimi. Te ukrepe bi bilo treba izvajati v skladu z veljavnimi sporazumi,
sklenjenimi z mednarodnimi organizacijami in tretjimi državami. (10)
V zvezi z metodami financiranja, zaščito
finančnih interesov Unije, pravili o nacionalnosti in poreklu ter
ocenjevanjem instrumentov bi bilo treba predvideti dodatne določbe – SPREJELA NASLEDNJO UREDBO: NASLOV
I IZVAJANJE Člen 1 Vsebina
in načela 1.
Ta uredba določa pravila in pogoje zagotavljanja
finančne pomoči Unije za ukrepe, vključno z akcijskimi programi
in drugimi ukrepi, v okviru naslednjih instrumentov: instrumenta za razvojno
sodelovanje (DCI), evropskega instrumenta za demokracijo in človekove
pravice (EIDHR), evropskega sosedskega instrumenta (ENI), instrumenta za
stabilnost (IfS), instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti
(INSC), instrumenta za predpristopno pomoč (IPA) in instrumenta
partnerstva (PI) (v nadaljnjem besedilu skupaj instrumenti oz. posamično
zadevni instrument). 2.
Komisija zagotavlja, da se ukrepi izvajajo v skladu
s cilji zadevnega instrumenta in skladno z učinkovito zaščito
finančnih interesov Unije. Finančna pomoč, zagotovljena na
podlagi instrumentov, je skladna s pravili in postopki iz finančne uredbe,
v kateri sta določena osnovni finančni in pravni okvir za njihovo
izvajanje. 3.
Komisija pri uporabi te uredbe, če je možno in
ustrezno glede na naravo ukrepa, daje prednost najbolj prožnim postopkom, da se
zagotovi učinkovito in uspešno izvajanje. Člen 2 Sprejetje
akcijskih programov, posameznih ukrepov in posebnih ukrepov 1.
Komisija sprejme letne ali večletne akcijske
programe, če se to zahteva v okvirnih programskih dokumentih, navedenih v
zadevnemu instrumentu. Izjemoma, zlasti kadar akcijski program še ni bil
sprejet, lahko Komisija na podlagi okvirnih programskih dokumentov sprejme
posamezne ukrepe po enakih pravilih in postopkih, kot veljajo za akcijske
programe. V primeru nepredvidljivih in ustrezno utemeljenih
potreb, okoliščin ali zavez lahko Komisija sprejme posebne ukrepe, ki niso
predvideni v okvirnih programskih dokumentih. Posebni ukrepi se lahko uporabijo
tudi za lažji prehod od nujne pomoči na dolgoročne razvojne
dejavnosti, vključno z ukrepi za učinkovitejšo pripravo prebivalstva
na ponavljajoče se krize. 2.
Akcijski programi in posamezni ukrepi iz odstavka
1, za katere finančna pomoč Unije presega 10 milijonov EUR, in
posebni ukrepi, za katere finančna pomoč Unije presega
30 milijonov EUR, se sprejmejo v skladu s postopkom pregleda iz
člena 15(3). Ta postopek se ne zahteva za akcijske programe in
ukrepe, za katera navedena pragova nista presežena, niti za njihove nebistvene
spremembe. Nebistvene spremembe so tehnične prilagoditve, kot je
podaljšanje obdobja izvajanja, prerazporeditev sredstev v okviru napovedanega
proračuna ali povečanje ali zmanjšanje obsega proračunskih
sredstev za manj kot 20 % prvotnega proračuna, če te spremembe
ne vplivajo bistveno na cilje prvotnega akcijskega programa ali ukrepa. V takem
primeru se o akcijskih programih in ukrepih ter njihovih nebistvenih spremembah
v enem mesecu od njihovega sprejetja obvestita Evropski parlament in Svet. 3.
Komisija lahko v izredno nujnih ustrezno
utemeljenih primerih, kot so razmere v krizah ter po krizah in nestabilne
razmere ali ogrožanje demokracije, pravne države, človekovih pravic ali
temeljnih svoboščin, sprejme izvedbene akte s takojšnjo veljavnostjo,
vključno s spremembami obstoječih akcijskih programov in ukrepov v
skladu s postopkom iz člena 15(4). 4.
Na ravni projektov se izvaja ustrezno okoljsko
preverjanje, vključno z učinkom na podnebne spremembe in biotsko
raznovrstnost, pri čemer se po potrebi izvede presoja vplivov na okolje za
projekte, ki bi lahko vplivali na okolje, zlasti za nove infrastrukturne
projekte večjega obsega. Kadar je to ustrezno, se pri izvajanju sektorskih
programov uporabijo strateške okoljske presoje. Zagotovita se udeležba
zainteresiranih skupin pri okoljskih presojah in dostop javnosti do njihovih
rezultatov. Člen 3 Podporni
ukrepi 1.
S finančnimi sredstvi Unije se lahko krijejo
izdatki za izvajanje instrumentov in za doseganje njihovih ciljev,
vključno z upravno podporo za dejavnosti, povezane s pripravo, nadaljnjim
ukrepanjem, spremljanjem, revizijo in ocenjevanjem, ki so neposredno potrebne
za tako izvajanje, ter vsi drugi izdatki na ravni delegacij Unije za upravno
podporo, ki je potrebna za upravljanje ukrepov, financiranih v okviru
instrumentov. 2.
Če so dejavnosti iz točk (a), (b) in (c)
povezane s splošnimi cilji zadevnega instrumenta, v okviru katerega se izvaja
ukrep, lahko finančna sredstva Unije krijejo: (a)
študije, sestanke, informiranje, osveščanje,
usposabljanje, objavo ter izdatke za vsako drugo upravno ali tehnično
pomoč, ki je potrebna za upravljanje ukrepov, (b)
raziskovalne dejavnosti in študije v zvezi z
relevantnimi vprašanji ter razširjanje pridobljenih rezultatov, (c)
izdatke, povezane z zagotavljanjem dejavnosti
obveščanja in komuniciranja, vključno z institucionalnim
komuniciranjem o političnih prednostnih nalogah Unije. 3.
Podporni ukrepi se lahko financirajo zunaj
področja uporabe okvirnih programskih dokumentov. Komisija po potrebi
sprejme podporne ukrepe v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 15(2). NASLOV
II Določbe
o metodah financiranja Člen
4
Splošne določbe o financiranju 1.
Finančna pomoč Unije se lahko med drugim
zagotavlja z naslednjimi vrstami financiranja, predvidenimi v finančni
uredbi: (a) donacije, (b) javna naročila storitev, blaga ali
gradenj, (c) proračunska podpora, (d) prispevki v skrbniške sklade, ki jih je
ustanovila Komisija, (e) finančni instrumenti, kot so
posojila, jamstva, naložbe v kapital ali navidezni lastniški kapital ali
udeležba v kapitalu ali navideznem lastniškem kapitalu in instrumenti delitve
tveganj, po možnosti v kombinaciji z donacijami, (f) lastništvo deležev ali udeležba v
kapitalu mednarodnih finančnih institucij, vključno z regionalnimi
razvojnimi bankami. Finančna pomoč Unije se lahko v skladu s
finančno uredbo zagotavlja tudi s prispevki v mednarodne, regionalne ali
nacionalne sklade, kot so skladi, ki so jih ustanovile ali jih upravljajo
Evropska centralna banka, mednarodne organizacije, države članice ali
partnerske države in regije za spodbujanje skupnega financiranja, ki ga
zagotavlja več različnih donatorjev, ali sklade, ki so jih za namene
skupnega izvajanja projektov ustanovili en ali več donatorjev; 2.
Za izvajanje finančnih instrumentov iz
točke (e) zgoraj in v skladu s členom 18(4) finančne uredbe
se prihodki in povračila, ki jih ustvari posamezen finančni
instrument, dodelijo zadevnemu finančnemu instrumentu kot notranji
namenski prejemki. Za finančne instrumente, vzpostavljene v času
večletnega finančnega okvira za obdobje 2007–2013, se ti prihodki in
povračila dodelijo enakovrednemu novemu finančnemu instrumentu za
obdobje 2014–2020. 3.
Finančno pomoč Unije izvaja Komisija,
kakor je določeno v finančni uredbi, in sicer neposredno prek služb
Komisije, delegacij Unije in izvajalskih agencij ali pa posredno s prenosom
nalog izvrševanja proračuna na subjekte, navedene v finančni uredbi,
vključno z deljenim upravljanjem z državami članicami. 4.
Vrste financiranja iz odstavka 1 in člena
6(1) ter načini izvajanja in odstavka 3 se izberejo na podlagi njihove
ustreznosti za uresničevanje posebnih ciljev ukrepov, pri čemer se
med drugim upoštevajo stroški kontrol, upravno breme ter pričakovana
stopnja tveganja neupoštevanja veljavnih pravil. Pri donacijah je treba
upoštevati možnost uporabe pavšalnih zneskov, pavšalnega financiranja in
standardnih stroškov na enoto. 5.
Ukrepi, ki se financirajo na podlagi instrumentov,
se lahko izvajajo v okviru vzporednega in skupnega sofinanciranja. Pri vzporednem sofinanciranju se ukrep razdeli na
več jasno prepoznavnih delov, ki jih financirajo različni partnerji
sofinanciranja, tako da je vedno razvidno, za katere namene so bila posamezna
sredstva uporabljena. Pri skupnem sofinanciranju si skupne stroške
ukrepa delijo partnerji, ki zagotavljajo sofinanciranje, sredstva pa so
združena, tako da ni več mogoče ugotoviti vira financiranja
posameznih dejavnosti, ki se izvajajo v okviru ukrepa. 6.
Pri uporabi vrst financiranja iz odstavka 1 ali
člena 6(1) lahko sodelovanje med Unijo in njenimi partnerji poteka med
drugim v obliki: (a)
tristranskih ureditev, v okviru katerih Unija
zagotavlja svojo pomoč za partnersko državo ali regijo v koordinaciji s
tretjimi državami, (b)
ukrepov upravnega sodelovanja, kot so programi
tesnega medsebojnega sodelovanja med javnimi institucijami, lokalnimi organi,
državnimi javnimi organi ali subjekti zasebnega prava, ki opravljajo naloge
javne službe v državi članici ali partnerski državi ali regiji, ter
ukrepov sodelovanja, ki vključujejo strokovnjake na področju javnega
sektorja, ki jih napotijo države članice ter njihovi regionalni in lokalni
organi, (c)
prispevkov k stroškom, potrebnim za vzpostavitev in
vodenje javno-zasebnega partnerstva, (d)
programov za podporo sektorski politiki, s
katerimi Unija zagotavlja podporo za sektorske programe partnerskih držav, (e)
v primeru instrumenta za predpristopno pomoč
in evropskega sosedskega instrumenta v obliki prispevkov za sodelovanje držav v
programih in agencijah Unije. Člen 5 Davki,
carine in pristojbine Pomoč Unije ne ustvari posebnih davkov,
carin ali pristojbin oziroma ne sproži njihovega zbiranja. Kjer je mogoče, se s partnerskimi
državami izpogajajo ustrezne določbe, po katerih se ukrepi, s katerimi se
izvaja finančna pomoč Unije, oprostijo davkov, carin in drugih
obdavčitev. V nasprotnem primeru so tovrstni davki, carine in pristojbine
upravičeni po pogojih iz finančne uredbe. Člen 6 Posebne
določbe o financiranju 1.
Poleg vrst financiranja iz člena 4(1) se lahko
finančna pomoč Unije v okviru instrumentov iz tega člena v
skladu s finančno uredbo zagotavlja tudi z naslednjimi vrstami
financiranja: (a)
v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje in v
okviru evropskega sosedskega instrumenta v obliki odpisa dolga v skladu z
mednarodno dogovorjenimi programi za odpis dolga; (b)
v okviru instrumenta za razvojno sodelovanje in v
okviru instrumenta za stabilnost v izjemnih primerih v obliki sektorskih ali
splošnih programov za uvoz, ki so lahko: (i) sektorski programi za uvoz v naravi, (ii) sektorski programi za uvoz v obliki
deviznih prispevkov za financiranje uvoza v zadevnem sektorju ali (iii) splošni programi za uvoz v obliki
deviznih prispevkov za financiranje splošnega uvoza širokega izbora proizvodov; (c)
v okviru evropskega instrumenta za demokracijo in
človekove pravice v obliki neposredne dodelitve: (i) donacij majhne vrednosti, namenjenih
zagovornikom človekovih pravic za financiranje nujno potrebnih ukrepov za
zaščito, (ii) donacij za financiranje ukrepov v
izredno težkih pogojih ali razmerah iz člena 2(4) evropskega instrumenta
za demokracijo in človekove pravice, v katerih objava razpisa za zbiranje
predlogov ne bi bila ustrezna. Tovrstne donacije ne presegajo
2 000 000 EUR in trajajo do 18 mesecev, pri čemer se lahko
navedeno obdobje zaradi objektivnih in nepredvidenih ovir za izvajanje
tovrstnih ukrepov podaljša za dodatnih šest mesecev; (iii) donacij za: –
Urad visokega komisarja ZN za človekove
pravice, –
Evropsko meduniverzitetno središče za
človekove pravice in demokratizacijo, ki izvaja evropski magistrski študij
na področju človekovih pravic in demokratizacije ter program
štipendij EU-ZN, ter z njim povezano mrežo univerz, ki izvajajo podiplomske
študije na področju človekovih pravic z neomejenim dostopom za državljane
tretjih držav. 2.
Finančna pomoč Unije v okviru instrumenta
za predpristopno pomoč in evropskega sosedskega instrumenta se lahko
izvaja na podlagi deljenega upravljanja z državami članicami ter na
podlagi neposrednega upravljanja za čezmejno sodelovanje v okviru
evropskega sosedskega instrumenta, če so sektorska pravila in njihove
dopolnilne določbe, ki jih zahteva finančna uredba, ter druge
ustrezne določbe vključeni v delegirani akt, sprejet na podlagi
zadevnega instrumenta. 3.
Proračunske obveznosti za ukrepe v okviru
instrumenta za predpristopno pomoč in evropskega sosedskega instrumenta,
ki trajajo več kot eno proračunsko leto, se lahko razčlenijo v
letne obroke preko več let. Člen 7 Zaščita
finančnih interesov Unije 1.
Komisija sprejme ustrezne ukrepe za zagotovitev, da
se ob izvajanju ukrepov, ki se financirajo na podlagi te uredbe, finančni
interesi Evropske unije zaščitijo s preventivnimi ukrepi proti goljufijam,
korupciji in vsem drugim nezakonitim dejanjem, z izvajanjem učinkovitih
preverjanj in, kadar se ugotovijo nepravilnosti, izterjavo nepravilno
plačanih zneskov ali njihovo vračilo, če je upravičenec
državna ali javna institucija tretje države. Po potrebi se porabijo tudi
učinkovite, sorazmerne in odvračilne kazni. 2.
Komisija in Računsko sodišče lahko
opravita revizije na podlagi dokumentacije in na kraju samem pri vseh
prejemnikih donacij, izvajalcih in podizvajalcih ter drugih tretjih osebah, ki
so prejeli sredstva Unije. Evropski urad za boj proti goljufijam (urad OLAF)
lahko opravi preglede in inšpekcije na kraju samem pri gospodarskih subjektih,
ki jih neposredno ali posredno zadeva takšno financiranje, v skladu s postopki
iz Uredbe Sveta (Euratom, ES) št 2185/96[6],
da bi ugotovil, ali je v povezavi s sporazumom ali sklepom o donaciji ali pogodbo
o financiranju s strani Unije prišlo do goljufije, korupcije ali katerega koli
drugega protipravnega ravnanja, ki škodi finančnim interesom Unije. Ne glede na prvi in drugi pododstavek se v
sporazumih o sodelovanju s tretjimi državami in mednarodnimi organizacijami, v
sporazumih o donacijah, v sklepih o donacijah in v pogodbah, ki izhajajo iz
izvajanja te uredbe, Komisija, Računsko sodišče in urad OLAF izrecno
pooblastijo za opravljanje takšnih revizij ter pregledov in inšpekcij na kraju
samem. NASLOV
III Pravila
o nacionalnosti in poreklu v postopkih oddaje javnih naročil, donacij in
drugih naročil Člen 8 Skupna
pravila 1.
V postopkih oddaje javnih naročil, donacij in
drugih naročil za ukrepe, ki se v okviru te uredbe financirajo v korist
tretjih oseb, lahko sodelujejo vse fizične osebe, ki so državljani
upravičenih držav, kakor so za potrebe posameznih instrumentov
določene v naslednjih členih iz tega naslova, ter pravne osebe s
sedežem v teh državah in mednarodne organizacije. 2.
Pri ukrepih, ki se sofinancirajo skupaj s partnerji
ali se izvajajo prek enega od pooblaščenih organov v okviru neposrednega
upravljanja ali prek skrbniškega sklada, ki ga je v skladu s finančno
uredbo ustanovila Komisija, so države, ki so upravičene po pravilih navedenega
organa, kot so določena v sporazumih, sklenjenih z organom sofinanciranja
oziroma izvedbenim organom, ali v aktu o ustanovitvi skrbniškega sklada,
upravičene ne glede na posebna pravila, določena v naslednjih
členih. Organ sofinanciranja oziroma izvedbeni organ se poleg tega strinja
z uporabo pravil o upravičenosti iz te uredbe, kot je določeno v
istih sporazumih. 3.
Pri ukrepih, ki se financirajo v okviru enega
instrumenta in hkrati v okviru drugega instrumenta za zunanje ukrepanje,
vključno z Evropskim razvojnim skladom, ali pri ukrepih z globalno,
regionalno ali čezmejno razsežnostjo, ki zajemajo tudi države, ki so
upravičene po pravilih navedenih instrumentov, se države, določene v
katerem koli od teh instrumentov, lahko štejejo za upravičene za namene
zadevnega ukrepa. 4.
Vse blago, ki se kupi na podlagi pogodb o javnih
naročilih ali v skladu s sporazumi o donaciji, ki se financirajo na
podlagi te uredbe, ima poreklo iz države upravičenke. Vendar pa ima lahko
tovrstno blago poreklo iz katere koli države, če je mogoče uporabiti
postopek s pogajanji. Pojem „poreklo“, ki se uporablja v tej uredbi, je
opredeljen v ustrezni zakonodaji Unije o pravilih o poreklu za carinske namene. 5.
Pravila v okviru tega naslova se ne uporabljajo in
ne uvajajo nacionalnih omejitev za fizične osebe, ki imajo sklenjeno
pogodbo o zaposlitvi ali drugačno pogodbo z upravičenim izvajalcem
oziroma, če je primerno, podizvajalcem. 6.
Če finančna uredba določa uporabo
diskrecijske pravice pri izbiri izvajalca, imajo, kadar je mogoče,
prednost lokalna in regionalna javna naročila. 7.
Z odstopanjem od vseh drugih pravil se lahko
upravičenost, kakor je opredeljena v okviru tega naslova, omeji glede na
nacionalnost, lokacijo in naravo prijaviteljev, kadar tako zahtevajo narava in
cilji ukrepa in če je to potrebno za njegovo učinkovito izvajanje.
Tovrstne omejitve se lahko uporabljajo zlasti za sodelovanje v postopkih oddaje
naročil ali dodelitve donacij pri ukrepih čezmejnega sodelovanja. 8.
Ponudniki, prijavitelji in kandidati, ki so jim
bila oddana javna naročila ali dodeljene donacije, spoštujejo veljavno
okoljsko zakonodajo, vključno z večstranskimi okoljskimi sporazumi,
ter temeljne mednarodno sprejete delovne standarde[7]. Člen 9 Instrument
za razvojno sodelovanje, evropski sosedski instrument, instrument partnerstva
in instrument za sodelovanje na področju jedrske varnosti 1.
Do financiranja v okviru instrumenta za razvojno
sodelovanje, evropskega sosedskega instrumenta, partnerskega instrument in
instrumenta za sodelovanje na področju jedrske varnosti so upravičeni
ponudniki, prijavitelji in kandidati iz naslednjih držav: (a)
držav članic, držav kandidatk in potencialnih
kandidatk, kakor jih priznava Unija, ter članic Evropskega gospodarskega
prostora, (b)
v okviru evropskega sosedskega instrumenta:
partnerskih držav, na katere se ta instrument navezuje, in Ruske federacije,
kadar je zadevni postopek uporabljen v okviru večdržavnih programov
sodelovanja in programov čezmejnega sodelovanja, v katerem slednja
sodeluje, (c)
držav in ozemelj v razvoju, kot jih opredeljuje
Odbor za razvojno pomoč Organizacije za gospodarsko sodelovanje in razvoj
(v nadaljnjem besedilu: Odbor za razvojno pomoč pri OECD), ki niso
članice skupine G-20, ter čezmorskih držav in ozemelj, zajetih s
Sklepom Sveta [2001/822/ES z dne 27. novembra 2001[8]], (d)
držav v razvoju, kot jih opredeljuje Odbor za
razvojno pomoč pri OECD, ki so članice skupine G-20, ter drugih držav
in ozemelj, kadar so upravičeni do ukrepa, ki ga financira Unija v okviru
instrumentov iz tega člena, (e)
držav, za katere je Komisija vzpostavila vzajemni
dostop do zunanje pomoči. Vzajemni dostop se lahko odobri za omejeno
obdobje najmanj enega leta, če država odobri upravičenost pod enakimi
pogoji za subjekte iz Unije in držav upravičenk na podlagi instrumentov iz
tega člena. Komisija odloči o vzpostavitvi vzajemnega dostopa in
njegovem trajanju v skladu s svetovalnim postopkom iz člena 15(2) ter po
posvetovanju z zadevno državo prejemnico oz. državami prejemnicami, in (f)
držav članic Odbora za razvojno pomoč pri
OECD za pogodbe, ki se izvajajo v najmanj razvitih državah, kot jih opredeljuje
Odbor za razvojno pomoč pri OECD. 2.
Komisija lahko ponudnike, prijavitelje in kandidate
iz držav, ki niso upravičene, ali blago z neupravičenim poreklom
sprejme kot upravičene v naslednjih primerih: (a) države s tradicionalnimi gospodarskimi,
trgovinskimi ali geografskimi povezavami s sosednjimi državami
upravičenkami ali (b) izvajanje ureditev tristranskega
sodelovanja s tretjimi državami ali (c) kadar so proizvodi in storitve na trgih
zadevnih držav nujno potrebni ali niso na voljo ali v drugih v ustrezno
utemeljenih primerih, če bi pravila o upravičenosti onemogočala
uresničitev projekta, programa ali ukrepa ali bi jo prekomerno otežila. 3.
Pri ukrepih, ki se izvajajo v okviru deljenega
upravljanja, lahko zadevna država članica, na katero je Komisija prenesla
naloge izvajanja, v imenu Komisije sprejme kot upravičene ponudnike,
prijavitelje in kandidate iz držav, ki niso upravičene, v skladu z
odstavkom 2, ali blago z neupravičenim poreklom v skladu s členom
8(4). Člen 10 Instrument
za predpristopno pomoč 1.
Do financiranja v okviru instrumenta za
predpristopno pomoč so upravičeni ponudniki, prijavitelji in
kandidati iz naslednjih držav: (a)
držav članic, držav upravičenk v okviru
instrumenta za predpristopno pomoč, članic Evropskega gospodarskega
prostora in partnerskih držav, na katere se navezuje evropski sosedski
instrument, ter (b)
držav donatoric, za katere je Komisija vzpostavila
vzajemni dostop do zunanje pomoči po pogojih iz člena 9(1)(e). 2.
Komisija lahko ponudnike, prijavitelje in kandidate
iz držav, ki niso upravičene, ali blago z neupravičenim poreklom
sprejme kot upravičene v naslednjih ustrezno utemeljenih primerih: (a)
če bi pravila o upravičenosti
onemogočala uresničitev ukrepa ali bi jo prekomerno otežila v primeru
nerazpoložljivosti proizvodov in storitev na zadevnih trgih ali v primeru
skrajne nujnosti ali (b)
za izvajanje ureditev tristranskega sodelovanja s
tretjimi državami. 3.
Pri ukrepih, ki se izvajajo v okviru deljenega
upravljanja, lahko zadevna država članica, na katero je Komisija prenesla
naloge izvajanja, v imenu Komisije sprejme kot upravičene ponudnike,
prijavitelje in kandidate iz držav, ki niso upravičene, v skladu z
odstavkom 2, ali blago z neupravičenim poreklom v skladu s členom
8(4). Člen 11 Instrument
za stabilnost ter evropski instrument za demokracijo in človekove pravice 1.
Brez poseganja v omejitve, povezane z naravo in
cilji ukrepa, kakor so določene v členu 8(7), sta sodelovanje v
postopku oddaje javnih naročil ali dodelitve donacij ter zaposlovanje strokovnjakov
v okviru instrumenta za stabilnost ter evropskega instrumenta za demokracijo in
človekove pravice na voljo brez omejitev. 2.
Do financiranja v okviru evropskega instrumenta za
demokracijo in človekove pravice so v skladu s členom 4(1) in
členom 6(1)(c) upravičeni naslednji organi in akterji: (a)
organizacije civilne družbe, vključno z
nevladnimi neprofitnimi organizacijami in neodvisnimi političnimi
ustanovami, organizacije, ki slonijo na skupnosti, zasebne neprofitne agencije,
ustanove in organizacije ter njihove mreže na lokalni, nacionalni, regionalni
in mednarodni ravni, (b)
javne neprofitne agencije, ustanove in organizacije
ter mreže na lokalni, nacionalni, regionalni in mednarodni ravni; (c)
nacionalna, regionalna in mednarodna parlamentarna
telesa, kadar je to potrebno za dosego ciljev instrumenta in predlaganega
ukrepa ni mogoče financirati v okviru drugega instrumenta Unije za zunanjo
pomoč, (d)
mednarodne in regionalne medvladne organizacije, (e)
fizične osebe, subjekti brez pravne osebnosti
in, v izjemnih in ustrezno utemeljenih primerih, drugi organi ali akterji, ki
niso navedeni v tem odstavku, kadar je to potrebno za dosego ciljev
instrumenta. Člen 12 Ocenjevanje
ukrepov 1.
Komisija redno spremlja in pregleduje svoje ukrepe
ter ocenjuje rezultate izvajanja sektorskih politik in ukrepov ter
učinkovitost načrtovanja programov, po potrebi z neodvisnimi
zunanjimi ocenjevanji, ter tako preveri, ali so bili cilji izpolnjeni, in
oblikuje priporočila za izboljšanje prihodnjih ukrepov. 2.
Komisija pošlje svoja ocenjevalna poročila
Evropskemu parlamentu in Svetu v vednost. Države članice lahko zahtevajo
obravnavo nekaterih ocen v odborih iz člena 15. Ti rezultati se kot
povratna informacija upoštevajo pri zasnovi programov in dodeljevanju sredstev. 3.
Komisija v primernem obsegu vključi vse
ustrezne zainteresirane strani v fazo ocenjevanja pomoči Unije, ki se
zagotavlja v skladu s to uredbo. NASLOV IV DRUGE SKUPNE
DOLOČBE Člen 13 Dveletno
poročilo 1.
Komisija prouči napredek pri izvajanju ukrepov
finančne pomoči, sprejetih v okviru zunanjega ukrepanja, ter
Evropskemu parlamentu in Svetu vsaki dve leti predloži poročilo o
izvajanju in rezultatih ter, kolikor je mogoče, o glavnih izidih in
učinkih finančne pomoči Unije, pri čemer prvo tovrstno poročilo
predloži leta 2016. Poročilo se posreduje tudi Evropskemu
ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij. 2.
Dveletno poročilo vsebuje informacije v zvezi
s prejšnjim letom o financiranih ukrepih, rezultatih spremljanja in
ocenjevanja, sodelovanju zadevnih partnerjev ter izvrševanju proračunskih
odobritev za prevzem obveznosti in odobritev plačil. V poročilu se
ocenijo rezultati finančne pomoči Unije, pri čemer se v
največji možni meri upoštevajo specifični in merljivi kazalniki vloge
pomoči pri uresničevanju ciljev instrumentov. Člen 14 Odhodki
na področju podnebnih ukrepov in biotske raznovrstnosti Za sredstva, dodeljena na podlagi
instrumentov, se uporablja sistem letnega sledenja, ki temelji na metodologiji
OECD („Rio označevalci“) in je del obstoječe metodologije za
upravljanje učinkovitosti izvajanja programov EU, da se količinsko
opredelijo izdatki, povezani s podnebnimi ukrepi in biotsko raznovrstnostjo na
ravni akcijskih programov ter posameznih in posebnih ukrepov iz člena
2(1), tako dodeljena sredstva pa so tudi evidentirana v okviru ocenjevanj in
dveletnih poročil. Skupni izdatki v zvezi s podnebnimi ukrepi in biotsko
raznovrstnostjo se vsako leto ocenijo na podlagi sprejetih okvirnih programskih
dokumentov. KONČNE DOLOČBE Člen 15 Odbori 1.
Komisiji pomagajo odbori, ustanovljeni na podlagi
instrumentov. 2.
Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja
člen 4 Uredbe (EU) št. 182/2011. Kadar je treba mnenje odbora pridobiti s pisnim
postopkom, se pisni postopek zaključi brez izida, če v roku za
predložitev mnenja tako odloči predsednik odbora ali če to zahteva
navadna večina članov odbora. 3.
Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja
člen 5 Uredbe (EU) št 182/2011. Kadar je treba mnenje odbora pridobiti s pisnim
postopkom, se pisni postopek zaključi brez izida, če v roku za
predložitev mnenja tako odloči predsednik odbora ali če to zahteva
navadna večina članov odbora. 4.
Pri sklicevanju na ta odstavek se uporablja
člen 8 Uredbe (EU) št. 182/2011 v povezavi s členom 5
navedene uredbe. Sprejeti sklep ostane v veljavi za čas
trajanja sprejetega ali spremenjenega dokumenta, programa ali ukrepa. Člen 16 Pregledovanje
in ocenjevanje instrumentov 1.
Komisija najpozneje do 31. decembra 2017 pripravi
poročilo o uresničevanju ciljev vsakega posameznega instrumenta na
podlagi kazalnikov izida in učinkov, s katerimi se merita
učinkovitost porabe sredstev in evropska dodana vrednost instrumentov, da
bi se sprejel sklep o podaljšanju, spremembi ali prekinitvi izvajanja
posameznih vrst ukrepov, ki se izvajajo v okviru instrumentov. V poročilu
se poleg tega obravnavajo možnosti za poenostavitev, notranja in zunanja
usklajenost, nadaljnja ustreznost vseh ciljev ter prispevek ukrepov k
izpolnjevanju prednostnih nalog Unije v smislu pametne, trajnostne in
vključujoče rasti. Upoštevajo se morebitne ugotovitve in sklepne
ugotovitve o dolgoročnem učinku instrumentov. 2.
Poročilo se predloži Evropskemu parlamentu in
Svetu, po potrebi skupaj z zakonodajnimi predlogi, ki v instrumente uvajajo
potrebne spremembe. 3.
Kot podlaga za oceno stopnje uresničevanja
ciljev se uporabijo vrednosti kazalnikov, ki veljajo na dan
1. januarja 2014. 4.
Partnerske države Komisiji zagotovijo vse podatke
in informacije, ki so v skladu z mednarodnimi zavezami glede učinkovitosti
pomoči potrebne za omogočitev spremljanja in ocenjevanja zadevnih
ukrepov. 5.
Dolgoročnejši vplivi in trajnost učinkov
instrumentov se ocenijo v skladu s pravili in postopki, ki veljajo v tistem
trenutku. Člen 17 Začetek
veljavnosti Ta uredba začne veljati tretji dan po
objavi v Uradnem listu Evropske unije. Ta uredba je v celoti zavezujoča in se
neposredno uporablja v vseh državah članicah. Uporablja se od 1. januarja 2014. V Bruslju, Za Evropski parlament Za
Svet Predsednik Predsednik [1] Uredba (EU) št. 182/2011. Na sejah odborov je lahko pri vprašanjih,
povezanih z Evropsko investicijsko banko, prisoten opazovalec iz navedene banke
v skladu s poslovnikom posameznega odbora (glej Standardni poslovnik za odbore,
UL C 206, 12.7.2011, str. 11). [2] Kakor je navedeno v uvodni izjavi 6. [3] UL L 55, 28.2.2011, str. 13. [4] Trenutno Uredba Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002
dne 25. junija 2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za splošni
proračun Evropskih skupnosti (UL L 248, 16.9.2002, str. 1). [5] Trenutno Uredba Komisije (ES, EURATOM) št. 2342/2002 z
dne 23. decembra 2002 o določitvi podrobnih pravil za izvajanje Uredbe
Sveta (ES, Euratom) št. 1605/2002 o finančni uredbi, ki se uporablja za
splošni proračun Evropskih skupnosti (UL L 357, 31.12.2002, str. 1). [6] UL L 292, 15.11.1996, str. 2. [7] Temeljni delovni standardi Mednarodne organizacije dela
ter konvencije o svobodi združevanja in pravici do kolektivnega pogajanja,
odpravi prisilnega in obveznega dela, odpravi diskriminacije glede na
zaposlitev in poklic ter odpravi dela otrok. [8] UL L 314, 30.11.2001, str. 1.