02015L2366 — SL — 08.04.2024 — 001.001
To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu
DIREKTIVA (EU) 2015/2366 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337 23.12.2015, str. 35) |
spremenjena z:
|
|
Uradni list |
||
št. |
stran |
datum |
||
UREDBA (EU) 2024/886 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 13. marca 2024 |
L 886 |
1 |
19.3.2024 |
popravljena z:
DIREKTIVA (EU) 2015/2366 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 25. novembra 2015
o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES
(Besedilo velja za EGP)
NASLOV I
PREDMET UREJANJA, PODROČJE UPORABE IN OPREDELITEV POJMOV
Člen 1
Predmet urejanja
Ta direktiva določa pravila, v skladu s katerimi države članice razlikujejo naslednje kategorije ponudnikov plačilnih storitev:
kreditne institucije, kakor so opredeljene v točki (1) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta ( 1 ), vključno s podružnicami teh institucij v smislu točke (17) člena 4(1) navedene uredbe, kadar se takšne podružnice nahajajo v Uniji, ne glede na to ali je glavni sedež teh podružnic v Uniji ali pa je v skladu s členom 47 Direktive 2013/36/EU in nacionalnim pravom zunaj Unije;
institucije za izdajo elektronskega denarja v smislu točke (1) člena 2 Direktive 2009/110/ES, vključno s podružnicami teh institucij, v skladu s členom 8 navedene direktive in nacionalnim pravom, kadar se takšne podružnice nahajajo v Uniji, njihov glavni sedež pa je zunaj Unije, v kolikor so plačilne storitve, ki jih opravljajo te podružnice, povezane z izdajo elektronskega denarja;
poštne institucije, ki imajo na podlagi nacionalnega prava pravico opravljati plačilne storitve;
plačilne institucije;
ECB in nacionalne centralne banke, kadar ne delujejo kot monetarni organ ali drugi javni organi;
države članice ali njihovi regionalni ali lokalni organi, kadar ne delujejo kot javni organi.
Ta direktiva določa tudi pravila glede:
preglednosti pogojev in zahteve o informacijah v zvezi s plačilnimi storitvami ter
pravic in obveznosti uporabnikov plačilnih storitev ter ponudnikov plačilnih storitev v zvezi z opravljanjem plačilnih storitev kot redne zaposlitve ali poslovne dejavnosti.
Člen 2
Področje uporabe
Člen 3
Izvzetja
Ta direktiva se ne uporablja za:
plačilne transakcije, izvršene izključno v gotovini neposredno od plačnika do prejemnika plačila in brez posredovanja posrednika;
plačilne transakcije od plačnika do prejemnika plačila s posredovanjem zastopnika, ki je s pogodbo pooblaščen, da se pogaja ali dogovori o prodaji ali nakupu blaga oziroma storitev le v imenu plačnika ali le v imenu prejemnika plačila;
poklicni fizični prevoz bankovcev in kovancev, vključno z njihovim zbiranjem, obdelavo in dostavo;
plačilne transakcije nepoklicnega zbiranja in dostave gotovine v okviru nepridobitne ali dobrodelne dejavnosti;
storitve, s katerimi prejemnik plačila posreduje plačniku gotovino kot del plačilne transakcije na izrecno zahtevo uporabnika plačilnih storitev tik pred izvršitvijo plačilne transakcije v obliki plačila za nakup blaga ali storitev;
dejavnosti menjave valute „gotovina za gotovino“, pri čemer se sredstva ne hranijo na plačilnem računu;
plačilne transakcije na podlagi enega od naslednjih dokumentov, ki so izdani na ponudnika plačilnih storitev, z namenom dati sredstva na razpolago prejemniku plačila:
papirnih čekov, ki jih ureja Ženevska konvencija z dne 19. marca 1931, ki zagotavlja enotne zakone za čeke;
papirnih čekov, podobnih tistim iz točke (i), ki jih ureja zakonodaja držav članic, ki niso članice Ženevske konvencije z dne 19. marca 1931, ki zagotavlja enotne zakone za čeke;
papirnih menic in zadolžnic v skladu z Ženevsko konvencijo z dne 7. junija 1930, ki zagotavlja enotne zakone o menicah in zadolžnicah;
papirnih menic in zadolžnic, podobnih tistim iz točke (iii), ki jih ureja zakonodaja držav članic, ki niso članice Ženevske konvencije z dne 7. junija 1930, ki zagotavlja enotne zakone za menice in zadolžnice;
papirnih potrdil;
papirnih potovalnih čekov;
papirnih poštnih nakaznic, kot jih je opredelila Svetovna poštna zveza;
plačilne transakcije, izvršene v okviru plačilnega sistema ali sistema poravnave vrednostnih papirjev med posredniki za poravnavo, centralnimi nasprotnimi strankami, klirinškimi hišami in/ali centralnimi bankami in drugimi udeleženci v sistemu ter ponudniki plačilnih storitev, brez poseganja v člen 35;
plačilne transakcije v zvezi s servisiranjem vrednostnih papirjev, vključno z dividendami, delitvami prihodkov ali drugimi delitvami, ali odkupom oziroma prodajo, ki jih izvedejo osebe iz točke (h) ali investicijske družbe, kreditne institucije, kolektivna naložbena podjetja ali družbe za upravljanje premoženja, ki opravljajo investicijske storitve, in vsi drugi subjekti, ki lahko hranijo finančne instrumente;
storitve, ki jih ponujajo ponudniki tehničnih storitev, ki podpirajo opravljanje plačilnih storitev, ne da bi v katerem koli trenutku imeli v lasti sredstva, ki se prenašajo, vključno z obdelavo in shranjevanjem podatkov, storitvami za varovanje zaupanja in zasebnosti, avtentikacijo podatkov in subjektov, zagotavljanjem informacijske tehnologije (IT) in komunikacijske mreže, zagotavljanjem in vzdrževanjem terminalov in naprav, ki se uporabljajo za plačilne storitve, razen storitve odreditve plačil in storitve zagotavljanja informacij o računih;
storitve, ki temeljijo na posebnih plačilnih instrumentih, katerih načini uporabe so omejeni in ki izpolnjujejo enega od naslednjih pogojev:
instrumenti, ki imetniku omogočajo nakup blaga ali storitev le v prostorih izdajatelja ali v okviru omejene mreže ponudnikov storitev na podlagi neposrednega poslovnega sporazuma s poklicnim izdajateljem;
instrumenti, ki jih je mogoče uporabljati le za nakup zelo omejenega izbora blaga ali storitev;
instrumenti, veljavni le v eni državi članici, ki se zagotavljajo na zahtevo podjetja ali organa javnega sektorja in jih ureja nacionalni ali regionalni javni organ za posebne socialne ali davčne namene za nakup posebnega blaga ali storitev od ponudnikov, ki so sklenili poslovni dogovor z izdajateljem;
plačilne transakcije, ki jih ponudnik elektronskih komunikacijskih omrežij ali storitev zagotavlja poleg elektronskih komunikacijskih storitev za naročnika omrežja ali storitve:
za nakup digitalne vsebine in glasovnih storitev, ne glede na napravo, uporabljeno za nakup ali uporabo digitalne vsebine, in zaračunan na ustreznem računu, ali
opravljene z elektronsko napravo ali prek nje in zaračunane na ustreznem računu v okviru dobrodelne dejavnosti ali za nakup kart;
če vrednost posamezne plačilne transakcije iz navedenih točk (i) in (ii) ne presega 50 EUR in:
plačilne transakcije, izvršene med ponudniki plačilnih storitev, njihovimi zastopniki ali podružnicami za njihov račun;
plačilne transakcije in sorodne storitve med nadrejeno in podrejeno družbo ali med podrejenimi družbami iste nadrejene družbe, brez vmesnega posredovanja ponudnika plačilnih storitev, ki ni družba iz iste skupine;
storitve dviga gotovine na bankomatih, ki jih zagotavljajo ponudniki, ki delujejo v imenu enega ali več izdajateljev kartic, pri čemer ti ponudniki nimajo sklenjene okvirne pogodbe s stranko, ki dviguje denar s plačilnega računa, pod pogojem, da ti ponudniki ne opravljajo drugih plačilnih storitev iz Priloge I. Ne glede na to se stranki zagotovijo informacije o morebitnih provizijah za dviganje gotovine iz členov 45, 48, 49 in 59 pred dvigom gotovine, pa tudi na potrdilu o prejemu gotovine ob koncu transakcije po dvigu.
Člen 4
Opredelitev pojmov
V tej direktivi se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
„matična država članica“ pomeni eno od naslednjega:
državo članico, v kateri je registrirani sedež ponudnika plačilnih storitev, ali
če ponudnik plačilnih storitev v skladu z nacionalnim pravom nima registriranega sedeža, državo članico, kjer je njegov glavni sedež;
„država članica gostiteljica“ pomeni katero koli državo članico, razen matične države članice, v kateri ima ponudnik plačilnih storitev zastopnika ali podružnico ali opravlja plačilne storitve;
„plačilna storitev“ pomeni poslovno dejavnost, opredeljeno v Prilogi I;
„plačilna institucija“ pomeni pravno osebo, ki je v skladu s členom 11 pridobila dovoljenje za opravljanje in izvrševanje plačilnih storitev po vsej Uniji;
„plačilna transakcija“ pomeni dejanje pologa, prenosa ali dviga sredstev, ki ga odredi plačnik ali v njegovem imenu prejemnik plačila neodvisno od osnovnih obveznosti med plačnikom in prejemnikom plačila;
„plačilna transakcija na daljavo“ pomeni plačilno transakcijo, ki se odredi prek spleta ali naprave, ki se lahko uporablja za komuniciranje na daljavo;
„plačilni sistem“ pomeni sistem za prenos sredstev s formalnimi in standardiziranimi dogovori ter skupnimi pravili za obdelavo, kliring in/ali poravnavo plačilnih transakcij;
„plačnik“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki je imetnik plačilnega računa in odobri plačilni nalog v breme navedenega plačilnega računa, ali, če plačilni račun ne obstaja, fizično ali pravno osebo, ki izda plačilni nalog;
„prejemnik plačila“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki je predvideni prejemnik sredstev, ki so predmet plačilne transakcije;
„uporabnik plačilnih storitev“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki uporablja plačilne storitve kot plačnik ali prejemnik plačila ali oboje;
„ponudnik plačilnih storitev“ pomeni subjekt iz člena 1(1) fizično ali pravno ali osebo, ki ji je bila odobrena izjema na podlagi člena 32 ali 33;
„plačilni račun“ pomeni račun, voden v imenu enega ali več uporabnikov plačilnih storitev, ki se uporablja za izvrševanje plačilnih transakcij;
„plačilni nalog“ pomeni navodilo plačnika ali prejemnika plačila svojemu ponudniku plačilnih storitev, s katerim zahteva izvršitev plačilne transakcije;
„plačilni instrument“ pomeni osebno napravo oziroma naprave in/ali niz postopkov, ki so dogovorjeni med uporabnikom plačilnih storitev in ponudnikom plačilnih storitev, ki se uporablja za odreditev plačilnega naloga;
„storitev odreditve plačil“ pomeni storitev za odreditev plačilnega naloga na zahtevo uporabnika plačilnih storitev v zvezi s plačilnim računom, odprtem pri drugem ponudniku plačilnih storitev;
„storitev zagotavljanja informacij o računih“ pomeni spletno storitev za zagotavljanje konsolidiranih informacij o enem ali več plačilnih računih, ki jih ima uporabnik plačilnih storitev pri drugem ponudniku plačilnih storitev ali pri več kot enem ponudniku plačilnih storitev;
„ponudnik plačilnih storitev, ki vodi račun“ pomeni ponudnika plačilnih storitev, ki zagotavlja in vodi plačilni račun za plačnika;
„ponudnik storitev odreditve plačil“ pomeni ponudnika plačilnih storitev, ki opravlja poslovne dejavnosti iz točke (7) Priloge I;
„ponudnik storitev zagotavljanja informacij o računih“ pomeni ponudnika plačilnih storitev, ki opravlja poslovne dejavnosti iz točke (8) Priloge I;
„potrošnik“ pomeni fizično osebo, ki pri pogodbah o plačilnih storitvah iz te direktive deluje zunaj področja svoje trgovske, poslovne ali poklicne dejavnosti;
„okvirna pogodba“ pomeni pogodbo o plačilnih storitvah, ki ureja izvršitev enkratne plačilne transakcije ali več zaporednih plačilnih transakcij v prihodnosti ter lahko vsebuje obveznost in pogoje za odprtje plačilnega računa;
„denarno nakazilo“ pomeni plačilno storitev, pri kateri se sredstva prejmejo od plačnika brez odprtja plačilnega računa v imenu plačnika ali prejemnika plačila, izključno zato, da se prenese ustrezen znesek prejemniku plačila ali drugemu ponudniku plačilnih storitev, ki deluje v imenu prejemnika plačila, in/ali kadar se taka sredstva prejmejo v imenu prejemnika plačila in se mu dajo na voljo;
„direktna obremenitev“ pomeni plačilno storitev za obremenitev plačilnega računa plačnika, pri kateri plačilno transakcijo odredi prejemnik plačila na podlagi soglasja, ki ga plačnik da bodisi prejemniku plačila bodisi ponudniku plačilnih storitev prejemnika plačila ali svojemu ponudniku plačilnih storitev;
„kreditno plačilo“ pomeni plačilno storitev v dobro plačilnega računa prejemnika plačila na podlagi plačilne transakcije ali vrste plačilnih transakcij s plačilnega računa plačnika, ki jo na podlagi navodila plačnika opravi ponudnik plačilnih storitev, ki vodi njegov plačilni račun;
„denarna sredstva“ pomeni bankovce in kovance, knjižni denar ali elektronski denar, kakor je opredeljen v točki 2 člena 2 Direktive 2009/110/ES;
„datum valute“ pomeni referenčni čas, ki ga uporablja ponudnik plačilnih storitev za izračun obresti na sredstva, knjižena v breme ali v dobro plačilnega računa;
„referenčni menjalni tečaj“ pomeni menjalni tečaj, ki se uporablja kot osnova za izračun kakršne koli menjave valut in ga da na voljo ponudnik plačilnih storitev ali prihaja iz javno dostopnega vira;
„referenčna obrestna mera“ pomeni obrestno mero, ki je osnova za izračun obresti, ki se uporabljajo, in prihaja iz javno dostopnega vira, ki ga lahko preverita obe stranki pogodbe o plačilnih storitvah;
„avtentikacija“ pomeni postopek, ki ponudniku plačilnih storitev omogoča, da preveri istovetnost uporabnika plačilnih storitev ali upravičenost uporabe določenega plačilnega instrumenta, vključno z uporabo uporabnikovih osebnih varnostnih elementov;
„močna avtentikacija strank“ pomeni avtentikacijo z uporabo dveh ali več elementov, ki spadajo v kategorijo znanja (nekaj, kar ve samo uporabnik), lastništva (nekaj, kar je v izključni lasti uporabnika) in inherence (nekaj, kar uporabnik je), ki so med seboj neodvisni, kar pomeni, da kršitev enega elementa ne zmanjšuje zanesljivosti drugih, in so zasnovani na tak način, da varujejo zaupnost podatkov, ki se preverjajo;
„osebni varnostni elementi“ pomeni personalizirane značilnosti, ki jih uporabniku plačilnih storitev zagotovi ponudnik plačilnih storitev za namene avtentikacije;
„občutljivi plačilni podatki“ pomeni podatke, vključno z osebnimi varnostnimi elementi, ki se lahko uporabijo za goljufijo. V okviru dejavnosti ponudnikov storitev odreditve plačil in ponudnikov storitev zagotavljanja informacij o računih ime imetnika računa in številka računa ne predstavljata občutljivih plačilnih podatkov;
„enolična identifikacijska oznaka“ pomeni kombinacijo črk, številk ali simbolov, ki jo ponudnik plačilnih storitev določi uporabniku plačilnih storitev in jo mora uporabnik plačilnih storitev navesti za nedvoumno identifikacijo drugega uporabnika plačilnih storitev in/ali plačilnega računa navedenega drugega uporabnika plačilnih storitev pri plačilni transakciji;
„sredstvo za komuniciranje na daljavo“ pomeni način, ki se lahko brez sočasne fizične navzočnosti ponudnika in uporabnika plačilnih storitev uporablja za sklepanje pogodb o plačilnih storitvah;
„trajni nosilec podatkov“ pomeni vsak instrument, ki uporabniku plačilnih storitev omogoča, da njemu osebno namenjene informacije shrani tako, da so mu dostopne za prihodnje potrebe za obdobje, ki je potrebno za namene informacij, in ki omogoča nespremenjeno reprodukcijo shranjenih informacij;
„mikropodjetje“ pomeni podjetje, ki je ob sklenitvi pogodbe o plačilnih storitvah podjetje, kot je opredeljeno v členu 1 ter členu 2(1) in (3) Priloge k Priporočilu 2003/361/ES ( 2 );
„delovni dan“ pomeni dan, na katerega zadevni ponudnik plačilnih storitev plačnika ali ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila, ki sodeluje pri izvršitvi plačilne transakcije, posluje tako, kakor se zahteva za izvršitev plačilne transakcije;
„zastopnik“ pomeni fizično ali pravno osebo, ki v imenu plačilne institucije opravlja plačilne storitve;
„podružnica“ pomeni poslovno enoto, ki ni glavni sedež, je pa del plačilne institucije in ni pravna oseba ter neposredno izvaja nekatere ali vse transakcije, ki so del poslovanja plačilne institucije; vse poslovne enote skupaj, ki jih v isti državi članici ustanovi plačilna institucija z glavnim sedežem v drugi državi članici;
„skupina“ pomeni skupino podjetij, ki so medsebojno povezana, kakor je navedeno v členu 22(1), (2) ali (7) Direktive 2013/34/EU, ali podjetij, kakor so opredeljena v členih 4, 5, 6 in 7 Delegirane uredbe Komisije (EU) št. 241/2014 ( 3 ), ki so medsebojno povezana, kakor je navedeno v členu 10(1) ali v členu 113(6) ali (7) Uredbe (EU) št. 575/2013;
„elektronsko komunikacijsko omrežje“ pomeni omrežje, kakor je opredeljeno v točki (a) člena 2 Direktive 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 4 );
„elektronska komunikacijska storitev“ pomeni storitev, kakor je opredeljena v točki (c) člena 2 Direktive 2002/21/ES;
„digitalna vsebina“ pomeni blago ali storitve, ki se proizvedejo in dobavijo v digitalni obliki, katere uporaba ali poraba je omejena na tehnično napravo in ki nikakor ne vključuje uporabe ali porabe fizičnega blaga in storitev;
„pridobivanje plačilnih transakcij“ pomeni plačilno storitev, ki jo zagotavlja ponudnik plačilnih storitev, ki posluje s prejemnikom plačila ter sprejema in obdeluje plačilne transakcije, s katerimi se sredstva prenesejo na prejemnika plačila;
„izdaja plačilnih instrumentov“ pomeni plačilno storitev, pri kateri ponudnik plačilnih storitev posluje s plačnikom ter mu zagotavlja plačilni instrument za odreditev in obdelavo plačnikovih plačilnih transakcij;
„kapital“ pomeni kapital, kakor je opredeljen v točki 118 člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, kjer je najmanj 75 % temeljnega kapitala v obliki navadnega lastniškega temeljnega kapitala iz člena 50 navedene uredbe, dodatni kapital pa je enak ali manjši od tretjine temeljnega kapitala;
„plačilna blagovna znamka“ pomeni vsako stvarno ali digitalno ime, izraz, znak, simbol oziroma njihovo kombinacijo, ki lahko označuje, v okviru katere kartične sheme se izvajajo kartične plačilne transakcije.
„povezovanje blagovnih znamk“ pomeni vključitev dveh ali več plačilnih blagovnih znamk ali plačilnih aplikacij iste plačilne blagovne znamke v isti plačilni instrument;
NASLOV II
PONUDNIKI PLAČILNIH STORITEV
POGLAVJE 1
Plačilne institucije
Člen 5
Vloga za izdajo dovoljenja
Za pridobitev dovoljenja za opravljanje storitev plačilne institucije se pristojnim organom matične države članice predloži vloga skupaj s:
programom poslovanja, v katerem so zlasti opredeljene vrste predvidenih plačilnih storitev;
poslovnim načrtom, vključno z izračunom predvidenega proračuna za prva tri poslovna leta, ki dokazuje, da je vložnik sposoben uporabljati ustrezne in sorazmerne sisteme, vire sredstev in postopke za zanesljivo poslovanje;
dokazilom, da ima plačilna institucija zahtevani ustanovni kapital iz člena 7;
za plačilne institucije iz člena 10(1), opisom ukrepov za varovanje denarnih sredstev uporabnikov plačilnih storitev v skladu s členom 10;
opisom upravljavske ureditve vložnika in mehanizmov notranjih kontrol, vključno z administrativnimi in računovodskimi postopki ter postopki upravljanja tveganj, ki dokazujejo, da so ta administrativna ureditev ter mehanizmi in postopki nadzora sorazmerni, ustrezni, zanesljivi in zadostni;
opisom postopka, vzpostavljenega za spremljanje in reševanje varnostnih incidentov in z varnostjo povezanih pritožb strank ter naknadno ukrepanje v zvezi z njimi, vključno z mehanizmom za poročanje o incidentih, v katerem so upoštevane obveznosti plačilne institucije glede obveščanja iz člena 96;
opisom postopka, vzpostavljenega za beleženje, spremljanje, sledenje in omejevanje dostopa do občutljivih plačilnih podatkov;
opisom ureditve za zagotavljanje neprekinjenega poslovanja, vključno z jasno opredelitvijo ključnih operacij, učinkovitih načrtov ravnanja v nepredvidljivih okoliščinah ter postopkom za redno preizkušanje in preverjanje ustreznosti in učinkovitosti takih načrtov;
opisom načel in opredelitev, ki se uporabljajo za zbiranje statističnih podatkov o uspešnosti, transakcijah in goljufijah;
dokumentom o varnostni strategiji, vključno s podrobno oceno tveganj v zvezi s plačilnimi storitvami ter opisom varnostnih ukrepov za nadzor nad tveganji in njihovo zmanjšanje, sprejetih za ustrezno zaščito uporabnikov plačilnih storitev pred ugotovljenimi tveganji, vključno z goljufijami ter nezakonito uporabo občutljivih in osebnih podatkov;
za plačilne institucije, za katere veljajo obveznosti v zvezi s pranjem denarja in financiranjem terorizma na podlagi Direktive (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta ( 5 ) in Uredbe (EU) 2015/847 Evropskega parlamenta in Sveta ( 6 ), opisom mehanizmov notranje kontrole, ki jih je vzpostavil vložnik zaradi izpolnjevanja navedenih obveznosti;
opisom vložnikove organizacijske strukture, vključno z opisom, kadar je to primerno, nameravane uporabe zastopnikov in podružnic ter nadzornih pregledov v njihovih prostorih in zunaj njih, ki se jih vložnik zaveže opraviti pri zastopnikih in podružnicah vsaj enkrat letno, kot tudi dogovorov o zunanjih izvajalcih, ter vložnikovega sodelovanja v nacionalnem ali mednarodnem plačilnem sistemu;
identiteto oseb, ki imajo pri vložniku neposredno ali posredno kvalificirane deleže v smislu točke (36) člena 4(1) Uredbe (EU) št. 575/2013, velikost njihovih deležev ter dokazilo o primernosti imetnikov deležev, pri čemer je treba zagotoviti varno in skrbno upravljanje plačilne institucije;
identiteto direktorjev in oseb, odgovornih za upravljanje plačilne institucije, ter, kadar je primerno, oseb, odgovornih za vodenje poslov plačilne institucije v zvezi s plačilnimi storitvami, ter dokazila, da imajo te osebe ugled ter ustrezno znanje in izkušnje pri opravljanju plačilnih storitev v skladu s predpisi matične države članice plačilne institucije;
kadar je primerno, navedbo zakonitih revizorjev in revizijskih podjetij, kakor so opredeljeni v Direktivi 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta ( 7 );
pravnim statusom in ustanovnim aktom vložnika;
naslovom glavnega sedeža vložnika.
Za namene točk (d), (e), (f) in (l) prvega pododstavka vložnik zagotovi opis revizijskih postopkov in organizacijskih ureditev, ki jih je vzpostavil z namenom, da bi zagotovil vse razumne ukrepe za zavarovanje interesov svojih uporabnikov ter neprekinjeno in zanesljivo izvajanje plačilnih storitev.
V opisu varnostnih ukrepov za nadzor nad tveganji in njihovo zmanjšanje iz točke (j) prvega pododstavka se navede, na kakšen način ti ukrepi zagotavljajo visoko raven tehnične varnost in varstva podatkov, med drugim za programsko opremo in informacijske sisteme, ki jih uporabljajo vložnik ali zunanji izvajalci, ki v celoti ali delno opravljajo dejavnosti zanj. Navedeni ukrepi vključujejo tudi varnostne ukrepe iz člena 95(1). V navedenih ukrepih se upoštevajo smernice EBA o varnostnih ukrepih iz člena 95(3), ko bodo pripravljene.
Pri pripravi smernic iz prvega pododstavka EBA upošteva naslednje:
profil tveganja podjetja;
ali podjetje opravlja druge plačilne storitve iz Priloge I ali opravlja druge dejavnosti;
obseg dejavnosti:
pri podjetjih, ki zaprosijo za dovoljenje za opravljanje plačilnih storitev iz točke (7) Priloge I, vrednost transakcij, ki se odredijo;
pri podjetjih, ki zaprosijo za registracijo za opravljanje plačilnih storitev iz točke (8) Priloge I, število strank, ki uporabljajo storitve zagotavljanja informacij o računih;
posebne značilnosti primerljivih jamstev in merila za njihovo uveljavljanje.
EBA te smernice redno pregleduje.
EBA redno pregleduje navedene smernice, v vsakem primeru pa vsaj vsaka tri leta.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1093/2010.
Člen 6
Nadzor nad deleži
Podobni ukrepi se uporabljajo za fizične ali pravne osebe, ki ne izpolnjujejo obveznosti o predložitvi predhodnih informacij, kot je določeno v tem členu.
Člen 7
Ustanovni kapital
Države članice od plačilnih institucij zahtevajo, da imajo v času izdaje dovoljenja ustanovni kapital, ki zajema eno ali več postavk iz člena 26(1)(a) do (e) Uredbe (EU) št. 575/2013, in sicer:
kadar plačilna institucija opravlja le plačilne storitve iz točke (6) Priloge I, njen kapital nikoli ne sme biti manjši od 20 000 EUR;
kadar plačilna institucija opravlja plačilne storitve iz točke (7) Priloge I, njen kapital nikoli ne sme biti manjši od 50 000 EUR;
kadar plačilna institucija opravlja katero koli plačilno storitev iz točk (1) do (5) Priloge I, njen kapital nikoli ne sme biti manjši od 125 000 EUR.
Člen 8
Kapital
Člen 9
Izračun kapitala
Ne glede na zahteve glede ustanovnega kapitala iz člena 7 države članice od plačilnih institucij, razen tistih, ki ponujajo le storitve iz točke (7) ali (8) Priloge I, ali iz obeh točk, zahtevajo, da imajo vedno kapital, izračunan na podlagi ene od naslednjih treh metod, ki jo v skladu z nacionalno zakonodajo določijo pristojni organi:
4,0 % obsega plačil do 5 milijonov EUR,
in
2,5 % obsega plačil od 5 milijonov EUR do 10 milijonov EUR,
in
1 % obsega plačil od 10 milijonov EUR do 100 milijonov EUR,
in
0,5 % obsega plačil od 100 milijonov EUR do 250 milijonov EUR,
in
0,25 % obsega plačil nad 250 milijonov EUR.
Ustrezni indikator je enak vsoti:
prihodkov od obresti;
odhodkov iz naslova obresti;
prejetih provizij in nadomestil ter
drugih poslovnih prihodkov.
Vsak element se vključi v vsoto s svojim pozitivnim ali negativnim predznakom. Za izračun ustreznega indikatorja se ne smejo upoštevati prihodki iz izrednih ali občasnih postavk. Ustrezni indikator se lahko zmanjša za odhodke iz naslova storitev, ki jih izvajajo tretje osebe, če stroški bremenijo podjetje, ki je predmet nadzora v skladu s to direktivo. Ustrezni indikator se izračuna na podlagi podatkov za dvanajstmesečno obdobje ob koncu preteklega poslovnega leta. Ustrezni indikator se izračuna za preteklo poslovno leto. Kapital, izračunan po metodi C, kljub temu ne sme biti nižji od 80 % povprečja ustreznega indikatorja za pretekla tri poslovna leta. Ko revidirani podatki niso na voljo, se lahko uporabijo poslovne ocene.
Množitelj je enak:
10 % ustreznega indikatorja do 2,5 milijona EUR;
8 % ustreznega indikatorja od 2,5 milijona EUR do 5 milijonov EUR;
6 % ustreznega indikatorja od 5 milijona EUR do 25 milijonov EUR;
3 % ustreznega indikatorja od 25 milijonov EUR do 50 milijonov EUR;
1,5 % ustreznega indikatorja nad 50 milijonov EUR.
Faktor za uravnoteženje „k“, ki se uporabi pri metodah B in C, je enak:
0,5 kadar plačilna institucija opravlja le plačilne storitve iz točke (6) Priloge I;
1 kadar plačilna institucija opravlja plačilne storitve iz katere koli od točk (1) do (5) Priloge I.
Člen 10
Zahteve glede varstva denarnih sredstev
Države članice ali pristojni organi zahtevajo, da plačilne institucije, ki opravljajo plačilne storitve iz Priloge I, točke 1 do 6, k tej direktivi in institucije za izdajo elektronskega denarja, kakor so opredeljene v členu 2, točka 1, Direktive 2009/110/ES, varujejo vsa denarna sredstva, ki so jih prejele od uporabnikov plačilnih storitev oziroma prek drugega ponudnika plačilnih storitev za izvršitev plačilnih transakcij, in sicer na enega od naslednjih načinov:
denarna sredstva se nikoli ne smejo združevati z denarnimi sredstvi fizične ali pravne osebe, ki ni uporabnik plačilnih storitev, v imenu katerega se denarna sredstva hranijo, in se, kadar plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja še vedno hrani denarna sredstva in jih do konca delovnega dne, ki sledi dnevu, ko je prejela denarna sredstva, še ni izročila prejemniku plačila ali jih prenesla drugemu ponudniku plačilnih storitev, položijo na poseben račun pri kreditni instituciji ali v centralni banki po lastni presoji te centralne banke ali vložijo v varna, likvidna sredstva z nizkim tveganjem, kot jih opredelijo pristojni organi matične države članice, ter so v skladu z nacionalno zakonodajo v korist teh uporabnikov plačilnih storitev izvzeta iz zahtevkov drugih upnikov plačilne institucije ali institucija za izdajo elektronskega denarja, zlasti v primeru insolventnosti;
sredstva so krita z zavarovalno pogodbo ali drugim primerljivim jamstvom, sklenjenim z zavarovalnico ali kreditno institucijo, ki ne spada v isto skupino kot plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja, in sicer za znesek, enakovreden tistemu, ki bi bil sicer ločen, če ga ne bi krila zavarovalna pogodba ali primerljivo jamstvo, in bi bil izplačljiv v primeru, da plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja ne bi mogla izpolniti svojih finančnih obveznosti.
Člen 11
Izdaja dovoljenja
Člen 12
Obvestilo o odločitvi
Pristojni organi v treh mesecih od prejema zahteve ali, če je zahteva nepopolna, od prejema vseh informacij, potrebnih za sprejetje odločitve, obvestijo vložnika, ali je dovoljenje izdano ali zavrnjeno. Pristojni organi zavrnitev zahteve obrazložijo.
Člen 13
Odvzem dovoljenja
Pristojni organi lahko plačilni instituciji odvzamejo izdano dovoljenje le, če institucija:
v 12 mesecih dovoljenja ne uporabi, dovoljenje izrecno odkloni ali več kot šest mesecev ne posluje, če zadevna država članica ni določila, da dovoljenje v takih primerih preneha veljati;
pridobi dovoljenje na podlagi neresničnih podatkov ali na kakršen koli drug nepravilen način;
ne izpolnjuje več pogojev za izdajo dovoljenja ali ne obvesti pristojnega organa o večjih spremembah glede izpolnjevanja pogojev;
bi z nadaljnjim opravljanjem plačilnih storitev ogrozila stabilnost plačilnega sistema ali zaupanje vanj; ali
zanjo velja eden od drugih primerov, za katere nacionalna zakonodaja predpisuje odvzem dovoljenja.
Člen 14
Registracija v matični državi članici
Države članice vzpostavijo javni register, v katerega se vnese naslednje
plačilne institucije, ki imajo dovoljenje za opravljanje plačilnih storitev, in njihovi zastopniki;
fizične in pravne osebe, ki jim je bila odobrena izjema na podlagi člena 32 ali 33, in njihovi zastopniki in
institucije iz člena 2(5), ki so na podlagi nacionalnega prava upravičene opravljati plačilne storitve.
Podružnice plačilnih institucij se vnesejo v register matične države, če te podružnice opravljajo storitve v državi članici, ki ni njihova matična država članica.
Člen 15
Register EBA
EBA zagotovi, da je register na njegovih spletnih straneh brezplačno na voljo javnosti ter omogoči enostaven dostop do informacij in enostavno iskanje teh informacij.
EBA navedene osnutke regulativnih tehničnih standardov predloži Komisiji do 13. januarja 2018.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1093/2010.
EBA navedene osnutke izvedbenih tehničnih standardov predloži Komisiji do 13. julija 2017.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje izvedbenih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členom 15 Uredbe (EU) št. 1093/2010.
Člen 16
Ohranjanje dovoljenja
Kadar na točnost podatkov in dokazil, predloženih v skladu s členom 5, vpliva kakršna koli sprememba, plačilna institucija o tem nemudoma obvesti pristojne organe svoje matične države članice.
Člen 17
Računovodstvo in obvezna revizija
Člen 18
Dejavnosti
Poleg opravljanja plačilnih storitev imajo plačilne institucije pravico do opravljanja naslednjih dejavnosti:
opravljanja operativnih in z njimi tesno povezanih pomožnih storitev, kot so zagotavljanje izvršitve plačilnih transakcij, storitve menjave valut, dejavnosti varovanja ter shranjevanje in obdelava podatkov;
upravljanja plačilnih sistemov, brez poseganja v člen 35;
poslovnih dejavnosti, ki niso plačilne storitve, ob upoštevanju veljavnega prava Unije in nacionalnega prava.
Plačilne institucije lahko odobrijo posojilo, ki se nanaša na plačilne storitve iz točke (4) ali (5) Priloge I, le če so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
posojilo je pomožno in se odobri izključno v povezavi z izvršitvijo plačilne transakcije;
ne glede na nacionalne predpise o dajanju posojil prek kreditnih kartic se posojilo, odobreno v povezavi s plačilom in izvršeno v skladu s členom 11(9) in členom 28, odplača v kratkem roku, ki v nobenem primeru ne presega 12 mesecev;
takšno posojilo se ne odobri iz sredstev, ki so prejeta ali se hranijo z namenom izvršitve plačilne transakcije;
kapital plačilne institucije je za nadzorne organe vedno zadosten glede na skupni znesek odobrenega posojila.
Člen 19
Uporaba zastopnikov, podružnic ali zunanjih izvajalcev
Kadar namerava plačilna institucija opravljati plačilne storitve prek zastopnika, pristojnim organom v matični državi članici sporoči naslednje informacije:
ime in naslov zastopnika;
opis mehanizmov notranje kontrole, ki jih bo uporabljal zastopnik zaradi izpolnjevanja obveznosti v zvezi s pranjem denarja in financiranjem terorizma v skladu z Direktivo (EU) 2015/849, ki se posodablja ob vsaki bistveni spremembi podatkov, ki se sporočijo v prvem uradnem obvestilu;
identiteto direktorjev in oseb, odgovornih za vodenje poslovanja zastopnika, ki se uporablja za opravljanje plačilnih storitev, in dokazila, da so zastopniki, ki niso ponudniki plačilnih storitev, sposobne in primerne osebe;
plačilne storitve plačilnih institucij, za katero bo deloval zastopnik, in
edinstveno identifikacijsko kodo ali številko zastopnika, kadar je to primerno.
Način uporabe zunanjih izvajalcev za izvajanje pomembnih operativnih nalog, vključno s sistemi IT, ne sme bistveno škodovati kakovosti notranje kontrole plačilne institucije in zmožnosti pristojnih organov, da nadzirajo in sledijo temu, kako plačilna institucija izpolnjuje svoje obveznosti iz te direktive.
Za namene drugega pododstavka se šteje, da je operativna naloga pomembna, če bi napaka pri njenem izvajanju ali njeno neizvajanje bistveno ogrozila neprekinjeno izpolnjevanje obveznosti v skladu z izdanim dovoljenjem, za katero je plačilna institucija zaprosila na podlagi tega naslova, ali drugih obveznosti plačilne institucije iz te direktive, njen finančni položaj oziroma zanesljivo ali neprekinjeno opravljanje plačilnih storitev. Države članice zagotovijo, da plačilne institucije, ki za izvajanje pomembnih operativnih nalog uporabljajo zunanje izvajalce, izpolnjujejo naslednje pogoje:
prenos izvajanja teh nalog na zunanjega izvajalca ne povzroči prenosa odgovornosti višjega vodstva na zunanjega izvajalca;
razmerje in obveznosti plačilne institucije do uporabnikov njenih plačilnih storitev v skladu s to direktivo se ne spremenijo;
pogoji, ki jih mora izpolnjevati plačilna institucija za pridobitev in ohranitev dovoljenja v skladu s tem naslovom, niso ogroženi;
nobeden od drugih pogojev, ki jih mora plačilna institucija izpolniti za pridobitev dovoljenja, ni odpravljen ali spremenjen.
Člen 20
Odgovornost
Člen 21
Vodenje evidenc
Države članice od plačilnih institucij zahtevajo, da za namene tega naslova vsaj pet let vodijo vse ustrezne evidence, brez poseganja v Direktivo (EU) 2015/849 ali drugo zadevno pravo Unije.
Člen 22
Imenovanje pristojnih organov
Pristojni organi zagotovijo neodvisnost od gospodarskih subjektov in se izogibajo navzkrižju interesov. Brez poseganja v prvi pododstavek plačilne institucije, kreditne institucije, institucije za izdajo elektronskega denarja ali poštne institucije za opravljanje storitev brezgotovinskega nakazovanja niso imenovane za pristojne organe.
Države članice o imenovanju ustrezno obvestijo Komisijo.
Člen 23
Nadzor
Za preverjanje upoštevanja tega naslova lahko pristojni organi sprejmejo zlasti naslednje ukrepe:
zahtevajo, da plačilna institucija predloži vse informacije, ki so potrebne za spremljanje skladnosti, v katerih po potrebi navedejo namen zahteve in rok, do katerega je treba zagotoviti informacije;
opravljajo preglede poslovanja na kraju samem v plačilnih institucijah, pri vseh zastopnikih ali podružnicah, ki opravljajo plačilne storitve, za katere so odgovorne plačilne institucije, ali pri vseh zunanjih izvajalcih plačilnih storitev;
izdajajo priporočila, smernice ter, če je primerno, zavezujoče upravne ukrepe;
začasno prekličejo ali odvzamejo dovoljenje na podlagi člena 13.
Člen 24
Poklicna skrivnost
Člen 25
Pravica do sodnega varstva
Člen 26
Izmenjava informacij
Države članice poleg tega omogočijo izmenjavo informacij med svojimi pristojnimi organi in:
pristojnimi organi drugih držav članic, odgovornimi za izdajo dovoljenj in nadzor plačilnih institucij;
ECB in nacionalnimi centralnimi bankami držav članic kot monetarnimi in nadzornimi organi ter po potrebi drugimi javnimi organi, pristojnimi za nadzor nad plačilnimi sistemi in sistemi poravnave;
drugimi ustreznimi organi, imenovanimi na podlagi te direktive, Direktive (EU) 2015/849 in drugega prava Unije, ki se uporablja za ponudnike plačilnih storitev, kot je pravo, ki se uporablja za primere pranja denarja in financiranja terorizma;
EBA kot organom, ki prispeva k doslednemu in skladnemu delovanju nadzornih mehanizmov iz točke (a) člena 1(5) Uredbe (EU) št. 1093/2010.
Člen 27
Reševanje sporov med pristojnimi organi različnih držav članic
Člen 28
Zahtevek za uresničevanje pravice do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev
Vsaka plačilna institucija, ki ima dovoljenje za opravljanje plačilnih storitev in želi prvič opravljati plačilne storitve v državi članici, ki ni njena matična država članica, bodisi na podlagi uresničevanja pravice do ustanavljanja bodisi na podlagi svobode opravljanja storitev, sporoči pristojnim organom matične države članice naslednje informacije:
naziv, naslov in po potrebi številko dovoljenja plačilne institucije;
države članice, v katerih namerava poslovati;
plačilne storitve, ki jih želi opravljati;
kadar namerava plačilna institucija uporabiti zastopnika, informacije iz člena 19(1);
kadar namerava plačilna institucija uporabiti podružnico, informacije iz točk (b) in (e) člena 5(1) glede dejavnosti plačilnih storitev na območju države članice gostiteljice, opis organizacijske strukture podružnice ter navedbo oseb, odgovornih za upravljanje podružnice.
Kadar namerava plačilna institucija za izvajanje operativnih nalog, povezanih z opravljanjem plačilnih storitev, uporabiti druge zunanje izvajalce v državi članici gostiteljici, o tem obvesti pristojne organe svoje matične države članice.
Pristojni organi države članice gostiteljice v enem mesecu po prejemu informacij od pristojnih organov matične države članice te informacije ocenijo in pristojnim organom matične države članice sporočijo ustrezne informacije, povezane z nameravanim opravljanjem plačilnih storitev s strani zadevne plačilne institucije, ki opravlja plačilne storitve na podlagi uresničevanja pravice do ustanavljanja ali svobode opravljanja storitev. Pristojni organi države članice gostiteljice obvestijo pristojne organe matične države članice zlasti o vseh utemeljenih razlogih za pomisleke, da gre v povezavi z nameravano uporabo zastopnika ali ustanovitvijo podružnice za pranje denarja ali financiranje terorizma v smislu Direktive (EU) 2015/849.
Kadar se pristojni organi matične države članice ne strinjajo z oceno pristojnih organov države članice gostiteljice, slednjim sporočijo razloge za svojo odločitev.
Če ocena pristojnih organov matične države članice, zlasti glede na informacije, prejete od pristojnih organov države članice gostiteljice, ni ugodna, pristojni organi matične države članice zavrnejo registracijo zastopnika ali podružnice ali jo razveljavijo, če je bila že opravljena.
Zastopnik ali podružnica lahko po vpisu v register iz člena 14 začne opravljati dejavnosti v zadevni državi članici gostiteljici.
Plačilna institucija obvesti pristojne organe matične države članice o datumu, od katerega bo v zadevni državi članici gostiteljici začela opravljati svoje dejavnosti prek zastopnika ali podružnice. Pristojni organi matične države članice o tem obvestijo pristojne organe države članice gostiteljice.
EBA te osnutke regulativnih tehničnih standardov predloži Komisiji do 13. januarja 2018.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1093/2010.
Člen 29
Nadzor nad plačilnimi institucijami, ki uresničujejo pravico do ustanavljanja in svobode opravljanja storitev
Kadar nameravajo pristojni organi matične države članice na ozemlju države članice gostiteljice opraviti pregled poslovanja na kraju samem, o tem v okviru sodelovanja v skladu s prvim pododstavkom obvestijo pristojne organe države članice gostiteljice.
Vendar lahko pristojni organi matične države članice nalogo opravljanja pregledov poslovanja na kraju samem v ustrezni instituciji prenesejo na pristojne organe države članice gostiteljice.
Takšna poročila se zahtevajo za informativne ali statistične namene in, v kolikor zastopniki in podružnice opravljajo dejavnosti plačilnih storitev na podlagi uresničevanja pravice do ustanavljanja, zaradi spremljanja skladnosti z določbami nacionalnega prava, ki prenašajo naslova III in IV. Za take zastopnike in podružnice veljajo zahteve glede varovanja poklicne skrivnosti, ki so najmanj enakovredne zahtevam iz člena 24.
V teh osnutkih regulativnih tehničnih standardov se upoštevajo zlasti:
skupni obseg in skupna vrednost transakcij, ki jih izvrši plačilna institucija v državah članicah gostiteljicah;
vrste opravljenih plačilnih storitev; in
skupno število zastopnikov s sedežem v državi članici gostiteljici.
EBA te osnutke regulativnih tehničnih standardov predloži Komisiji do 13. januarja 2017.
V teh osnutkih regulativnih tehničnih standardov se določijo tudi sredstva in podrobnosti vsakega poročanja, ki ga od plačilnih institucij v skladu z odstavkom 2 v zvezi s plačilnimi storitvami, ki se v okviru poslovnih dejavnosti opravljajo na ozemlju držav članic gostiteljic, zahtevajo države članice gostiteljice, vključno s pogostostjo takšnega poročanja.
EBA te osnutke regulativnih tehničnih standardov predloži Komisiji do 13. januarja 2018.
Člen 30
Ukrepi v primeru neskladnosti, vključno s previdnostnimi ukrepi
Pristojni organ matične države članice, po tem, ko je ocenil informacije, prejete na podlagi prvega pododstavka, brez nepotrebnega odlašanja sprejme vse ustrezne ukrepe, da zadevna plačilna institucija odpravi te nepravilnosti. Pristojni organ matične države članice brez odlašanja sporoči te ukrepe pristojnemu organu države članice gostiteljice in pristojnim organom vsake druge zadevne države članice.
Previdnostni ukrepi so začasni in prenehajo veljati, ko se opredeljene resne grožnje odpravijo, tudi s pomočjo pristojnih organov matične države ali v sodelovanju z njimi ali z EBA, kakor je določeno v členu 27(1).
Člen 31
Utemeljitev in sporočanje
Člen 32
Pogoji
Države članice lahko določijo, da svojim pristojnim organom dovolijo uporabljati izjemo za fizične ali pravne osebe, ki opravljajo plačilne storitve iz točk (1) do (6) Priloge I, od uporabe dela ali celotnega postopka in pogojev iz oddelkov 1, 2 in 3, razen iz členov 14, 15, 22, 24, 25 in 26, kadar:
mesečno povprečje skupne vrednosti plačilnih transakcij, ki jih je v preteklih dvanajstih mesecih izvršila zadevna oseba, vključno z vsemi zastopniki, za katere prevzema polno odgovornost, ne presega meje, ki so jo postavile države članice, in ki v nobenem primeru ne znaša več kot 3 milijone EUR. Ta zahteva se oceni glede na predvideni skupni znesek plačilnih transakcij v njenem poslovnem načrtu, razen če pristojni organi zahtevajo prilagoditev tega načrta, in
nobena od fizičnih oseb, ki so odgovorne za vodenje ali opravljanje dejavnosti, ni bila obsojena zaradi kaznivih dejanj pranja denarja ali financiranja terorizma ali drugega finančnega kaznivega dejanja.
Člen 33
Ponudniki storitev zagotavljanja informacij o računih
Člen 34
Obveščanje in informacije
Če država članica uporablja izjemo na podlagi člena 32, o tem ustrezno obvesti Komisijo do 13. januarja 2018 in jo nemudoma obvesti o vseh naknadnih spremembah. Poleg tega država članica obvesti Komisijo o številu zadevnih fizičnih in pravnih oseb, enkrat letno pa tudi o skupni vrednosti izvršenih plačilnih transakcij po stanju na dan 31. decembra vsakega koledarskega leta, kakor je navedeno v točki (a) člena 32(1).
POGLAVJE 2
Skupne določbe
Člen 35
Dostop do plačilnih sistemov
Plačilni sistemi ponudnikom plačilnih storitev, uporabnikom plačilnih storitev ali drugim plačilnim sistemom ne smejo naložiti nobene od naslednjih zahtev:
omejevalnih pravil v zvezi z dejansko udeležbo v drugih plačilnih sistemih;
pravil, ki razlikujejo med ponudniki plačilnih storitev, ki imajo dovoljenje za opravljanje plačilnih storitev, ali med registriranimi ponudniki plačilnih storitev glede pravic, obveznosti in upravičenj udeležencev;
omejitev na podlagi institucionalnega statusa.
Udeleženec sporoči ponudniku plačilnih storitev, ki je vložil zahtevo, vse razloge za kakršno koli zavrnitev.
Člen 35a
Pogoji za prošnjo za udeležbo v določenih plačilnih sistemih
Zaradi varstva stabilnosti in celovitosti plačilnih sistemov, morajo plačilne institucije in institucije za izdajo elektronskega denarja, ki prosijo za udeležbo in ki so udeležene v sistemih, določenih na podlagi Direktive 98/26/ES, imeti:
opis sprejetih ukrepov za varovanje denarnih sredstev uporabnikov plačilnih storitev;
opis upravljavske ureditve in mehanizmov notranjih kontrol za plačilne storitve ali storitve izdaje elektronskega denarja, ki jih nameravajo ponujati, vključno z administrativnimi in računovodskimi postopki ter postopki upravljanja tveganj plačilne institucije ali institucije za izdajo elektronskega denarja, ter opis ureditve za uporabo storitev informacijske in komunikacijske tehnologije plačilne institucije ali institucije elektronskega denarja v zvezi s členoma 6 in 7 Uredbe (EU) 2022/2554 Evropskega parlamenta in Sveta ( 10 ), ter
načrt prenehanja v primeru propada.
Za namene prvega pododstavka, točka (a), tega odstavka:
kadar plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja zavaruje denarna sredstva uporabnikov plačilnih storitev tako, da sredstva položi na ločen račun pri kreditni instituciji ali vloži v varna, likvidna sredstva z nizkim tveganjem, kakor jih opredelijo pristojni organi matične države članice, opis sprejetih ukrepov za tako varovanje vsebuje, kot je ustrezno:
opis naložbene politike, s katero se zagotavlja, da so izbrana sredstva likvidna, varna in z nizkim tveganjem;
število oseb, ki imajo dostop do varovalnega računa, in njihove funkcije;
opis postopka upravljanja in poravnave, s katerim se zagotavlja, da so denarna sredstva uporabnikov plačilnih storitev v korist teh uporabnikov izvzeta iz zahtevkov drugih upnikov plačilne institucije ali institucije za izdajo elektronskega denarja, zlasti v primeru insolventnosti;
izvod osnutka pogodbe s kreditno institucijo;
izrecno izjavo plačilne institucije ali institucije za izdajo elektronskega denarja o izpolnjevanju zahtev iz člena 10 te direktive;
kadar plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja varuje denarna sredstva uporabnikov plačilnih storitev z zavarovalno pogodbo ali primerljivim jamstvom zavarovalnice ali kreditne institucije, opis sprejetih ukrepov za tako zavarovanje vsebuje:
potrditev, da je zadevna zavarovalna pogodba ali primerljivo jamstvo sklenjeno z zavarovalnico ali kreditno institucijo, ki ni del iste skupine podjetij kot plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja;
podatke o vzpostavljenem postopku usklajevanja, s katerim se zagotavlja, da zavarovalna pogodba ali primerljivo jamstvo zadostuje za to, da so obveznosti plačilne institucije ali institucije za izdajo elektronskega denarja glede zavarovanja denarnih sredstev vedno izpolnjene;
trajanje in pogoje podaljšanja kritja;
izvod zavarovalne pogodbe ali primerljivega jamstva ali njun osnutek.
Za namene prvega pododstavka, točka (b), opis dokazuje, da so upravljavska ureditev, mehanizmi notranje kontrole in ureditev za uporabo informacijske in komunikacijske tehnologije iz navedene točke sorazmerni, ustrezni, zanesljivi in zadostni. Poleg tega upravljavska ureditev in mehanizmi za notranje kontrole vključujejo:
predstavitev tveganj, ki jih je ugotovila plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja, vključno z vrsto tveganj in postopki, ki jih je ali jih bo plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja vzpostavila za ocenjevanje in preprečevanje takih tveganj;
različne postopke za izvajanje občasnih in stalnih kontrol, vključno s pogostostjo in dodeljenim osebjem;
računovodske postopke, s katerimi plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja vodi evidenco svojih finančnih informacij in poroča o njih;
identiteto osebe oziroma oseb, odgovornih za funkcije notranjih kontrol, med drugim za občasne in stalne kontrole ter nadzor skladnosti, in posodobljen življenjepis te osebe oziroma teh oseb;
identiteto vseh revizorjev, ki niso zakoniti revizorji, kakor so opredeljeni v členu 2, točka 2, Direktive 2006/43/ES;
sestavo upravljalnega organa in, če je ustrezno, katerega koli drugega nadzornega organa ali odbora;
opis, kako so funkcije, oddane v zunanje izvajanje, spremljane in nadzorovane, da bi preprečili poslabšanje kakovosti notranjih kontrol plačilne institucije ali institucije za izdajo elektronskega denarja;
opis, kako so zastopniki in podružnice spremljani in nadzorovani v okviru vložnikovih notranjih kontrol plačilne institucije ali institucije za izdajo elektronskega denarja;
kadar je plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja odvisno podjetje reguliranega subjekta v drugi državi članici, opis upravljanja skupine.
Za namene prvega pododstavka, točka (c), je načrt prenehanja prilagojen predvideni velikosti in poslovnemu modelu plačilne institucije ali institucije za izdajo elektronskega denarja ter vključuje opis ukrepov za zmanjšanje tveganj, ki jih bo sprejela plačilna institucija ali institucija za izdajo elektronskega denarja ob prenehanju opravljanja plačilnih storitev, da bi zagotovil izvršitev nedokončanih plačilnih transakcij in prenehanje obstoječih pogodb.
Člen 36
Dostop do računov, ki jih vodi kreditna institucija
Države članice zagotovijo, da imajo plačilne institucije objektiven, nediskriminatoren in sorazmeren dostop do storitev, povezanih s plačilnimi računi, ki jih opravljajo kreditne institucije. Tak dostop mora biti dovolj širok, da lahko plačilne institucije neovirano in učinkovito opravljajo plačilne storitve.
Kreditna institucija sporoči pristojnemu organu ustrezno utemeljene razloge za kakršno koli zavrnitev.
Člen 37
Prepoved opravljanja plačilnih storitev osebam, ki niso ponudniki plačilnih storitev, in obveznost obveščanja
Pristojni organ na podlagi tega obvestila sprejme utemeljeno odločitev na podlagi meril iz točke (k) člena 3, kadar dejavnosti ni mogoče obravnavati kot omejeno mrežo, ter o tem ustrezno obvesti ponudnika storitev.
NASLOV III
PREGLEDNOST POGOJEV IN ZAHTEVE O INFORMACIJAH V ZVEZI S PLAČILNIMI STORITVAMI
POGLAVJE 1
Splošna pravila
Člen 38
Področje uporabe
Člen 39
Druge določbe prava Unije
Določbe tega naslova ne posegajo v pravo Unije, ki vsebuje dodatne zahteve glede predhodnih informacij.
Vendar se v primerih, ko se uporablja tudi Direktiva 2002/65/ES, zahteve o informacijah iz člena 3(1) navedene direktive, razen točk (2)(c) do (g), (3)(a), (d) in (e) ter (4)(b) navedenega odstavka, nadomestijo s členi 44, 45, 51 in 52 te direktive.
Člen 40
Nadomestila za informacije
Člen 41
Breme dokazovanja glede zahtev o informacijah
Države članice določijo, da ponudnik plačilnih storitev nosi breme dokazovanja, da je izpolnil zahteve o informacijah iz tega naslova.
Člen 42
Odstopanje od zahtev o informacijah za instrumente za plačila majhnih vrednosti in elektronski denar
V primeru plačilnih instrumentov, ki v skladu z relevantno okvirno pogodbo omogočajo samo izvrševanje posameznih plačilnih transakcij v vrednosti do največ 30 EUR, ali instrumentov, ki imajo bodisi omejitev porabe na 150 EUR bodisi shranjena denarna sredstva, katerih znesek v nobenem trenutku ne presega 150 EUR:
z odstopanjem od členov 51, 52 in 56 ponudnik plačilnih storitev zagotavlja plačniku zgolj informacije o glavnih značilnostih plačilne storitve, vključno z možnim načinom uporabe plačilnega instrumenta, odgovornostjo, zaračunanim nadomestilom in drugimi bistvenimi informacijami, potrebnimi za sprejetje utemeljene odločitve, ter podatek o tem, kje so zlahka na voljo kakršne koli druge informacije ali pogoji iz člena 52;
se lahko z odstopanjem od člena 54 sklene dogovor, da ponudniku plačilnih storitev ni treba predlagati sprememb pogodbenih pogojev okvirne pogodbe na enak način, kakor je določeno v členu 51(1);
se lahko z odstopanjem od členov 57 in 58 sklene dogovor, da po izvršitvi posamezne plačilne transakcije:
ponudnik plačilnih storitev zagotovi ali da na voljo zgolj sklic, ki uporabniku plačilne storitve omogoča identifikacijo plačilne transakcije, znesek plačilne transakcije in vsa nadomestila, in/ali v primeru več plačilnih transakcij iste vrste za istega prejemnika plačila zgolj informacije o celotnem znesku in nadomestilih za te plačilne transakcije;
ponudniku plačilnih storitev ni treba zagotoviti niti dati na voljo informacij iz točke (i), če se plačilni instrument uporabi anonimno ali če jih ponudnik plačilnih storitev tehnično ni zmožen zagotoviti. Vendar ponudnik plačilnih storitev plačniku omogoči, da preveri znesek shranjenih denarnih sredstev.
POGLAVJE 2
Enkratne plačilne transakcije
Člen 43
Področje uporabe
Člen 44
Predhodne splošne informacije
Člen 45
Informacije in pogoji
Države članice zagotovijo, da ponudnik plačilnih storitev uporabniku plačilnih storitev sporoči ali da na voljo naslednje informacije in pogoje:
navedbo informacij ali enolične identifikacijske oznake, ki jo mora navesti uporabnik plačilnih storitev, da se lahko plačilni nalog pravilno odredi ali izvrši;
najdaljši rok izvršitve ponujene plačilne storitve;
vsa nadomestila, ki jih uporabnik plačilnih storitev plača ponudniku plačilnih storitev, in, kadar je ustrezno, razčlenitev zneskov teh nadomestil;
kadar je ustrezno, dejanski ali referenčni menjalni tečaj, ki je bil uporabljen pri plačilni transakciji.
Poleg tega države članice zagotovijo, da ponudniki storitev odreditve plačil plačniku pred odreditvijo zagotovijo ali dajo na voljo naslednje jasne in izčrpne informacije:
naziv ponudnika plačilnih storitev, točen naslov njegovega glavnega sedeža in, če je ustrezno, točen naslov njegovega zastopnika ali podružnice s sedežem v državi članici, v kateri se opravlja plačilna storitev, ter vsi drugi kontaktni podatki, vključno z elektronskim naslovom, za komunikacijo s ponudnikom plačilnih storitev; in
kontaktne informacije o pristojnem organu.
Člen 46
Informacije za plačnika in prejemnika plačil po odreditvi plačilnega naloga
Kadar plačilni nalog odredi ponudnik storitev odreditve plačil, ponudnik plačilnih storitev odreditve plačil plačniku takoj po odreditvi in, če je ustrezno, prejemniku plačila poleg informacij in pogojev, določenih v členu 45, zagotovi ali da na voljo vse naslednje podatke:
potrdilo o uspešni odreditvi plačilnega naloga s ponudnikom plačilnih storitev, ki vodi račun plačnika;
sklic, ki plačniku in prejemniku plačila omogoča identifikacijo plačilne transakcije in prejemniku plačila po potrebi identifikacijo plačnika, ter vse informacije, posredovane s plačilno transakcijo;
znesek plačilne transakcije,
kadar je ustrezno, znesek morebitnih nadomestil, plačanih ponudniku storitev odreditve plačil za transakcijo, in, kadar je ustrezno, razčlenitev zneskov teh nadomestil.
Člen 47
Informacije za ponudnika plačilnih storitev, ki vodi račun plačnika, pri storitvi odreditve plačila
Kadar plačilni nalog odredi ponudnik storitev odreditve plačil, ta ponudniku plačilnih storitev, ki vodi račun plačnika, da na voljo sklic plačilne transakcije.
Člen 48
Informacije za plačnika po prejemu plačilnega naloga
Takoj po prejemu plačilnega naloga ponudnik plačilne storitve plačnika zagotovi ali da na voljo plačniku na enak način, kakor je določeno v členu 44(1), vse naslednje podatke v zvezi s ponudnikovimi storitvami:
sklic, ki plačniku omogoča identifikacijo plačilne transakcije, in po potrebi informacije o prejemniku plačila;
znesek plačilne transakcije v valuti, uporabljeni v plačilnem nalogu;
znesek morebitnih nadomestil za plačilno transakcijo, zaračunanih plačniku, in, kadar je ustrezno, razčlenitev zneskov takih nadomestil;
kadar je ustrezno, menjalni tečaj, ki ga je pri plačilni transakciji uporabil plačnikov ponudnik plačilnih storitev, ali sklic nanj, kadar je drugačen od tečaja, sporočenega v skladu s točko (d) člena 45(1), ter znesek plačilne transakcije po tej pretvorbi valute;
datum prejema plačilnega naloga.
Člen 49
Informacije za prejemnika plačila po izvršitvi plačilne transakcije
Takoj po izvršitvi plačilne transakcije ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila zagotovi ali da na voljo plačniku na enak način, kakor je določeno v členu 44(1), vse naslednje podatke v zvezi s ponudnikovimi storitvami:
sklic, ki prejemniku plačila omogoča identifikacijo plačilne transakcije in po potrebi plačnika, ter vse informacije, prenesene s plačilno transakcijo;
znesek plačilne transakcije v valuti, v kateri so denarna sredstva na razpolago prejemniku plačila;
znesek morebitnih nadomestil za plačilne transakcije, zaračunanih prejemniku plačila, in, kadar je ustrezno, razčlenitev zneskov takih nadomestil;
kadar je ustrezno, menjalni tečaj, ki ga je pri plačilni transakciji uporabil ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila, ter znesek plačilne transakcije pred to pretvorbo valute;
datum valute knjiženja v dobro.
POGLAVJE 3
Okvirne pogodbe
Člen 50
Področje uporabe
To poglavje se uporablja za plačilne transakcije iz okvirne pogodbe.
Člen 51
Predhodne splošne informacije
Člen 52
Informacije in pogoji
Države članice zagotovijo, da se uporabniku plačilnih storitev sporočijo naslednje informacije in pogoji:
o ponudniku plačilnih storitev:
naziv ponudnika plačilnih storitev, naslov lokacije njegovega glavnega sedeža in, kadar je ustrezno, naslov lokacije njegovega zastopnika ali podružnice s sedežem v državi članici, v kateri se opravlja plačilna storitev, ter vsi drugi naslovi, vključno z elektronskim naslovom, za komunikacijo s ponudnikom plačilnih storitev;
podatki o ustreznih nadzornih organih ter registru iz člena 14, ali drugem ustreznem javnem registru dovoljenj ponudnikov plačilnih storitev ter registracijska številka oziroma enakovredna identifikacijska oznaka v tem registru;
o uporabi plačilne storitve:
opis glavnih značilnosti plačilne storitve, ki se opravlja;
navedba informacij ali enolične identifikacijske oznake, ki jo mora navesti uporabnik plačilnih storitev, da se lahko plačilni nalog pravilno odredi ali izvrši;
oblika in postopek za dajanje soglasja za odreditev plačilnega naloga ali izvršitev plačilne transakcije in preklic takega soglasja v skladu s členoma 64 in 80;
navedba časa prejema plačilnega naloga v skladu s členom 78 in morebitna časovna omejitev, ki jo določi ponudnik plačilnih storitev;
najdaljši rok izvršitve plačilne storitve;
ali obstaja možnost dogovora o omejitvi porabe pri uporabi plačilnega instrumenta v skladu s členom 68(1);
v primeru kartičnih plačilnih instrumentov s souporabo blagovne znamke pravice uporabnika plačilne storitve na podlagi člena 8 Uredbe (EU) 2015/751.
o nadomestilih, obrestnih merah in menjalnih tečajih:
vsa nadomestila, ki jih ponudnik plačilnih storitev zaračuna uporabniku plačilnih storitev, vključno z nadomestili, povezanimi z načinom in pogostostjo zagotavljanja ali dajanja informacij iz te direktive na voljo, ter, kadar je ustrezno, razčlenitev zneskov takih nadomestil;
kadar je ustrezno, obrestne mere in menjalni tečaji, ki se bodo uporabljali, ali, če se bodo uporabljale referenčne obrestne mere in menjalni tečaji, metoda za izračun dejanskih obresti ter ustrezni datum in indeks ali osnova za ugotavljanje dejanske obrestne mere ali menjalnega tečaja;
po dogovoru takojšnja uporaba sprememb referenčne obrestne mere ali menjalnega tečaja in zahteve o informacijah v zvezi s spremembami v skladu s členom 54(2);
o načinu komunikacije:
kadar je ustrezno, komunikacijska sredstva, o katerih se pogodbeni stranki dogovorita zaradi prenosa informacij ali obvestil v skladu s to direktivo, vključno s tehničnimi zahtevami glede opreme in programske opreme uporabnika plačilnih storitev;
način in pogostost zagotavljanja ali dajanja informacij iz te direktive na voljo;
jezik ali jeziki, v katerih bo sklenjena okvirna pogodba in v katerem bo potekala komunikacija v času trajanja pogodbenega razmerja;
pravica uporabnika plačilnih storitev, da prejme pogodbena določila okvirne pogodbe ter informacije in pogoje v skladu s členom 53;
o zaščitnih in korektivnih ukrepih:
če je ustrezno, opis ukrepov, ki jih mora sprejeti uporabnik plačilnih storitev za zaščito plačilnega instrumenta, in načina obveščanja ponudnika plačilnih storitev za namene točke (b) člena 69(1);
varni postopek, ki ga bo ponudnik plačilnih storitev uporabljal za obveščanje uporabnika plačilnih storitev v primeru domnevnih ali dejanskih goljufij ali varnostnih groženj;
po dogovoru pogoji, pod katerimi si ponudnik plačilnih storitev pridržuje pravico, da blokira instrument v skladu s členom 68;
odgovornost plačnika v skladu s členom 74, vključno z informacijami o ustreznem znesku;
na kakšen način in v kakšnem roku mora uporabnik plačilnih storitev obvestiti ponudnika plačilnih storitev o vseh neodobrenih in nepravilno odrejenih ali izvršenih plačilnih transakcijah v skladu s členom 71 ter odgovornost ponudnika plačilnih storitev za neodobrene plačilne transakcije v skladu s členom 73;
odgovornost ponudnika plačilnih storitev za odreditev ali izvršitev ►C1 plačilnih transakcij v skladu s členoma 89 in 90; ◄
pogoji za povračilo v skladu s členoma 76 in 77;
o spremembah in prenehanju okvirne pogodbe:
po dogovoru informacije o možnosti, da se bo štelo, da je uporabnik plačilnih storitev sprejel spremembe pogojev v skladu s členom 54, razen če uporabnik plačilnih storitev do dneva njihovega predlaganega začetka veljavnosti ne obvesti ponudnika plačilnih storitev, da jih ne sprejema;
trajanje okvirne pogodbe;
pravica uporabnika plačilne storitve, da odpove okvirno pogodbo in morebitne dogovore, vezane na odpoved, v skladu s členom 54(1) in členom 55;
o reševanju sporov:
vse pogodbene klavzule o pravu, ki se uporablja za okvirno pogodbo, in/ali pristojnem sodišču;
o postopkih ARS, ki so na voljo uporabniku plačilnih storitev v skladu s členi 99 do 102.
Člen 53
Dostop do informacij in pogojev okvirne pogodbe
Uporabnik plačilnih storitev ima v času trajanja pogodbenega razmerja pravico, da na zahtevo kadar koli prejme pogodbena določila okvirne pogodbe ter informacije in pogoje, opredeljene v členu 52, na papirju ali drugem trajnem nosilcu podatkov.
Člen 54
Spremembe pogojev okvirne pogodbe
Kadar je to ustrezno v skladu s točko (a) člena 52(6), ponudnik plačilnih storitev obvesti uporabnika plačilnih storitev, da se šteje, da je uporabnik plačilnih storitev sprejel spremembe pogojev, če do predlaganega datuma njihovega začetka veljavnosti ne obvesti ponudnika plačilnih storitev, da jih ne sprejema. Ponudnik plačilnih storitev obvesti uporabnika plačilnih storitev tudi, da ima uporabnik plačilnih storitev v primeru, da zavrne te spremembe, pravico, da z učinkom v katerem koli trenutku do datuma, ko bi se začela sprememba uporabljati, brez plačila nadomestil odpove okvirno pogodbo.
Člen 55
Odpoved
Člen 56
Informacije pred izvršitvijo posamezne plačilne transakcije
V primeru posamezne plačilne transakcije na podlagi okvirne pogodbe, ki jo je odredil plačnik, ponudnik plačilnih storitev na zahtevo plačnika za zadevno plačilno transakcijo zagotovi vse naslednje jasne informacije o:
najdaljšem roku izvršitve;
nadomestilih, ki se zaračunajo plačniku;
kadar je ustrezno, razčlenitvi zneskov morebitnih nadomestil.
Člen 57
Informacije za plačnika o posameznih plačilnih transakcijah
Potem ko se plačnikov račun obremeni za znesek posamezne plačilne transakcije, ali, če plačnik ne uporablja plačilnega računa, po prejemu plačilnega naloga, plačniku njegov ponudnik plačilnih storitev brez odlašanja zagotovi vse naslednje informacije na enak način, kakor je določen v členu 51(1):
sklic, ki plačniku omogoča identifikacijo vsake plačilne transakcije, in po potrebi informacije o prejemniku plačila;
znesek plačilne transakcije v valuti, v kateri se obremeni plačnikov račun, ali v valuti, uporabljeni v plačilnem nalogu;
znesek morebitnih nadomestil, zaračunanih za plačilne transakcije in, kadar je ustrezno, razčlenitev zneskov takih nadomestil ali obresti, ki jih plača plačnik;
kadar je ustrezno, menjalni tečaj, ki ga je pri plačilni transakciji uporabil plačnikov ponudnik plačilnih storitev, ter znesek plačilne transakcije po tej pretvorbi valute;
datum valute obremenitve računa ali datum prejema plačilnega naloga.
Člen 58
Informacije za prejemnika plačila o posameznih plačilnih transakcijah
Po izvršitvi posamezne plačilne transakcije ponudnik plačilnih storitev prejemniku plačila brez odlašanja na enak način, kakor je določen v členu 51(1), zagotovi vse naslednje informacije:
sklic, ki prejemniku plačila omogoča identifikacijo plačilne transakcije in plačnika, ter vse informacije, prenesene s plačilno transakcijo;
znesek plačilne transakcije v valuti, v kateri se knjižijo transakcije v dobro na plačilnem računu prejemnika plačila;
znesek morebitnih nadomestil, zaračunanih za plačilno transakcijo, in, kadar je ustrezno, razčlenitev zneskov takih nadomestil ali obresti, ki jih plača prejemnik plačila;
kadar je ustrezno, menjalni tečaj, ki ga je pri plačilni transakciji uporabil ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila, ter znesek plačilne transakcije pred to pretvorbo valute;
datum valute knjiženja v dobro.
POGLAVJE 4
Skupne določbe
Člen 59
Valuta in pretvorba valute
Plačnik na tej podlagi soglaša s storitvijo pretvorbe valut.
Člen 60
Informacije o dodatnih nadomestilih ali znižanjih
NASLOV IV
PRAVICE IN OBVEZNOSTI V ZVEZI Z OPRAVLJANJEM IN UPORABO PLAČILNIH STORITEV
POGLAVJE 1
Skupne določbe
Člen 61
Področje uporabe
Člen 62
Nadomestila, ki se uporabljajo
Člen 63
Odstopanje za instrumente za plačila majhnih vrednosti in elektronski denar
V primeru plačilnih instrumentov, ki v skladu z okvirno pogodbo zadevajo samo posamezne plačilne transakcije v vrednosti do največ 30 EUR, ali instrumentov, ki imajo bodisi omejitev porabe na 150 EUR bodisi shranjena sredstva, katerih znesek v nobenem trenutku ne presega 150 EUR, se ponudniki plačilnih storitev z uporabniki plačilnih storitev lahko dogovorijo:
da se točka (b) člena 69(1), točke (c) in (d) člena 70(1) ter člen 74(2) ne uporabljajo, če plačilnega instrumenta ni mogoče blokirati ali preprečiti njegove nadaljnje uporabe;
da se člena 72 in 73 ter člen 74(1) in (3) ne uporabljajo, če se plačilni instrument uporablja anonimno oziroma ponudnik plačilne storitve iz drugih razlogov, značilnih za plačilni instrument, ne more dokazati, da je bila plačilna transakcija odobrena;
da z odstopanjem od člena 79(1) ponudniku plačilnih storitev ni treba obvestiti uporabnika plačilnih storitev o zavrnitvi plačilnega naloga, če neizvršitev izhaja iz okoliščin posameznega primera;
da z odstopanjem od člena 80 plačnik ne more preklicati plačilnega naloga, potem ko ga je že posredoval oziroma dal soglasje, da se plačilna transakcija izvrši v korist prejemnika plačila;
da se z odstopanjem od členov 83 in 84 uporabljajo drugačni roki za izvršitev.
POGLAVJE 2
Odobritev plačilnih transakcij
Člen 64
Soglasje in umik soglasja
Če soglasja ni, se šteje, da plačilna transakcija ni bila odobrena.
Člen 65
Potrditev razpoložljivosti sredstev
Države članice zagotovijo, da ponudnik plačilnih storitev, ki vodi račun, na zahtevo ponudnika plačilnih storitev, ki izdaja kartične plačilne instrumente, nemudoma potrdi, ali je na plačilnem računu plačnika razpoložljiv znesek, potreben za izvršitev kartične plačilne transakcije, pod pogojem, da so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
plačilni račun plačnika je dostopen prek spleta, ko je vložen zahtevek;
plačnik je ponudniku plačilnih storitev, ki vodi račun, dal izrecno soglasje, da se odzove na zahtevo določenega ponudnika plačilnih storitev, potrdi, da je na plačilnem računu plačnika razpoložljiv znesek, ki ustreza določeni kartični plačilni transakciji;
soglasje iz točke (b) je bilo dano, preden je vložen prvi zahtevek za potrditev.
Ponudnik plačilnih storitev lahko zahteva potrdilo iz odstavka 1, kadar so izpolnjeni vsi naslednji pogoji:
plačnik je ponudniku plačilnih storitev dal izrecno soglasje, da zahteva potrdilo iz odstavka 1;
plačnik je za zadevni znesek odredil kartično plačilno transakcijo in pri tem uporabil kartični plačilni instrument, ki ga je izdal ponudnik plačilnih storitev;
pred vsakim zahtevkom za potrditev ponudnik plačilnih storitev dokaže svojo istovetnost pri ponudniku plačilnih storitev, ki vodi račun, in v skladu s točko (d) člena 98(1) na varen način komunicira s ponudnikom plačilnih storitev, ki vodi račun.
Člen 66
Pravila o dostopu do plačilnega računa pri storitvah odreditve plačil
Ponudnik storitev odreditve plačil:
nikoli ne zadržuje sredstev plačnika, povezanih z opravljanjem storitev odreditve plačil;
zagotovi, da osebni varnostni elementi uporabnika plačilnih storitev niso dostopni drugim pogodbenim strankam, razen uporabniku in izdajatelju osebnih varnostnih elementov, in da jih ponudnik storitev odreditve plačil posreduje prek varnih in učinkovitih kanalov;
zagotovi, da se vse druge informacije o uporabniku plačilnih storitev, pridobljene pri opravljanju storitev odreditve plačil, zagotovijo le plačniku in le z izrecnim soglasjem uporabnika plačilnih storitev;
vsakokrat, ko se odredi plačilo, dokaže svojo istovetnost pri ponudniku plačilnih storitev, ki vodi račun plačnika, in v skladu s točko (d) člena 98(1) na varen način komunicira s ponudnikom plačilnih storitev, ki vodi račun, ter s plačnikom in prejemnikom plačila;
ne hrani občutljivih plačilnih podatkov uporabnika plačilnih storitev;
od uporabnika plačilnih storitev ne zahteva nobenih drugih podatkov razen podatkov, ki so potrebni za opravljanje storitve odreditve plačila;
podatkov ne uporablja, ne dostopa do njih in jih ne hrani za druge namene kot za namene opravljanja storitve odreditve plačila, ki jo plačnik izrecno zahteva;
ne spremeni zneska, prejemnika plačila ali kakršnega koli drugega elementa transakcije.
Ponudnik plačilnih storitev, ki vodi račun:
varno komunicira s ponudniki storitev odreditve plačil v skladu s točko (d) člena 98(1);
takoj po prejemu plačilnega naloga od ponudnika storitev odreditve plačil slednjemu zagotovi ali mu da na voljo vse informacije o odreditvi plačilne transakcije in vse informacije, ki so mu dostopne glede izvršitve plačilne transakcije;
obravnava plačilne naloge, posredovane prek storitev ponudnika storitev odreditve plačil, enako kot plačilne naloge, ki jih prejme neposredno od plačnika, razen če je drugačna obravnava potrebna iz objektivnih razlogov, zlasti povezanih z roki in prednostno obravnavo ali stroški teh nalogov.
Člen 67
Pravila o dostopu do informacij o plačilnih računih pri storitvah zagotavljanja informacij o računih in uporabi teh informacij
Ponudnik storitev zagotavljanja informacij o računih:
opravlja storitve samo na podlagi izrecnega soglasja uporabnika plačilnih storitev;
zagotovi, da osebni varnostni elementi uporabnika plačilnih storitev niso dostopni drugim pogodbenim strankam, razen uporabniku in izdajatelju osebnih elementov, in da jih ponudnik storitev zagotavljanja informacij o računih posreduje prek varnih in učinkovitih kanalov;
ob vsaki komunikaciji dokaže svojo istovetnost pri ponudniku plačilnih storitev, ki vodi račun uporabnika plačilnih storitev, in v skladu s točko (d) člena 98(1) na varen način komunicira s ponudnikom plačilnih storitev, ki vodi račun, ter z uporabnikom plačilnih storitev;
dostopa samo do informacij določenih plačilnih računov in s tem povezanih plačilnih transakcij;
ne zahteva občutljivih plačilnih podatkov, povezanih s plačilnimi računi;
podatkov ne uporablja, ne dostopa do njih ali jih ne hrani za druge namene kot za namene opravljanja storitve zagotavljanja informacij o računih, ki jo uporabnik plačilnih storitev izrecno zahteva v skladu s predpisi o varstvu podatkov.
Ponudnik plačilnih storitev, ki vodi račun, v zvezi s plačilnimi računi:
varno komunicira s ponudniki storitev zagotavljanja informacij o računih v skladu s točko (d) člena 98(1); in
obravnava zahteve po podatkih, posredovane v okviru storitev ponudnika storitev zagotavljanja informacij o računih, na nediskriminatoren način, razen če je drugačna obravnava potrebna iz objektivnih razlogov.
Člen 68
Omejitve uporabe plačilnega instrumenta in dostopa do plačilnih računov s strani ponudnikov plačilnih storitev
Ponudnik plačilnih storitev, ki vodi račun, omogoči dostop do plačilnega računa, ko razlogi za zavrnitev dostopa prenehajo.
Člen 69
Obveznosti uporabnika plačilnih storitev v zvezi s plačilnimi instrumenti in osebnimi varnostnimi elementi
Uporabnik plačilnih storitev, ki ima pravico uporabljati plačilni instrument:
uporablja plačilni instrument v skladu s pogoji, ki urejajo izdajo in uporabo plačilnega instrumenta, ki morajo biti objektivni, nediskriminatorni in sorazmerni;
brez nepotrebnega odlašanja obvesti ponudnika plačilnih storitev ali subjekt, ki ga določi slednji, če ugotovi, da je bil plačilni instrument izgubljen, ukraden, zlorabljen ali uporabljen brez dovoljenja.
Člen 70
Obveznosti ponudnika plačilnih storitev v zvezi s plačilnimi instrumenti
Ponudnik plačilnih storitev, ki izdaja plačilne instrumente:
zagotovi, da osebni varnostni elementi niso dostopni drugim pogodbenim strankam, razen uporabniku plačilnih storitev, ki ima pravico uporabljati plačilni instrument, brez poseganja v obveznosti uporabnika plačilnih storitev iz člena 69;
brez izrecne zahteve uporabnika temu ne pošlje plačilnega instrumenta, razen kadar se že izdan plačilni instrument nadomešča z novim;
zagotovi, da so vedno na voljo primerna sredstva, ki uporabniku plačilnih storitev omogočajo, da pošlje obvestilo na podlagi točke (b) člena 69(1) ali zaprosi za odpravo blokade plačilnega instrumenta v skladu s členom 68(4); ponudnik plačilnih storitev uporabniku plačilnih storitev na zahtevo zagotavlja sredstva, s katerimi lahko še 18 mesecev po obvestilu dokaže, da je uporabnik plačilnih storitev poslal tako obvestilo;
uporabniku plačilnih storitev zagotovi možnost, da brezplačno pošlje obvestilo v skladu s točko (b) člena 69(1) in da zaračuna, če sploh, samo stroške nadomestitve, neposredno povezane s plačilnim instrumentom;
prepreči vsakršno uporabo plačilnega instrumenta, potem ko je bilo poslano obvestilo v skladu s točko (b) člena 69(1).
Člen 71
Obveščanje o neodobrenih ali nepravilno izvršenih plačilnih transakcijah in njihov popravek
Roki za obveščanje iz prvega pododstavka se ne uporabijo, kadar ponudnik plačilnih storitev informacij o tej plačilni transakciji ni posredoval ali jih ni dal na voljo v skladu z naslovom III.
Člen 72
Breme dokazovanja pristnosti in izvršitve plačilne transakcije
Če je plačilna transakcija odrejena prek ponudnika storitev odreditve plačil, mora ponudnik storitve odreditve plačil v okviru svojih pristojnosti dokazati, da je bila opravljena avtentikacija plačilne transakcije, da je bila plačilna transakcija pravilno evidentirana ter da na njeno izvršitev ni vplivala nikakršna tehnična okvara ali druga pomanjkljivost, povezana s plačilno storitvijo, ki jo opravlja.
Člen 73
Odgovornost ponudnika plačilnih storitev za neodobrene plačilne transakcije
Če je ponudnik storitev odreditve plačil odgovoren za neodobreno plačilno transakcijo, ponudniku plačilnih storitev, ki vodi račun, na njegovo zahtevo nemudoma zagotovi nadomestilo za kakršno koli nastalo izgubo ali plačane zneske, ki jih je ta imel s povračilom plačniku, vključno z zneskom neodobrene plačilne transakcije. V skladu s členom 72(1) mora ponudnik storitev odreditve plačil v okviru svojih pristojnosti dokazati, da je bila opravljena avtentikacija plačilne transakcije, da je bila plačilna transakcija pravilno evidentirana ter da na njeno izvršitev ni vplivala nobena tehnična okvara ali druga pomanjkljivost, povezana s plačilno storitvijo, ki jo opravlja.
Člen 74
Odgovornost plačnika za neodobrene plačilne transakcije
Prvi pododstavek se ne uporablja, če:
izgube, kraje ali zlorabe plačilnega instrumenta ni bilo mogoče odkriti pred izvedbo plačila, razen če je plačnik sam ravnal goljufivo; ali
izguba je posledica dejanj ali neukrepanja zaposlenih, zastopnikov ali podružnic ponudnika plačilnih storitev ali zunanjih izvajalcev.
Plačnik krije vse izgube v zvezi z neodobrenimi plačilnimi transakcijami, če nastanejo, ker je plačnik ravnal goljufivo ali ker naklepno ali iz hude malomarnosti ni izpolnil ene ali več obveznosti iz člena 69. V takih primerih se najvišji znesek iz prvega pododstavka ne uporablja.
Kadar plačnik ni goljufal in ni naklepno opustil svojih obveznosti iz člena 69, lahko države članice zmanjšajo odgovornost iz tega odstavka, zlasti ob upoštevanju značilnosti osebnih varnostnih elementov in posebnih okoliščin, v katerih je bil plačilni instrument izgubljen, ukraden ali zlorabljen.
Če ponudnik plačilnih storitev ne zagotovi ustreznih sredstev za obvestitev o izgubljenem, ukradenem ali zlorabljenem plačilnem instrumentu ob vsakem času, kakor se zahteva v skladu s točko (c) člena 70(1), plačnik ni odgovoren za finančne posledice, ki izhajajo iz uporabe navedenega plačilnega instrumenta, razen če je plačnik ravnal goljufivo.
Člen 75
Plačilne transakcije, pri katerih znesek transakcije ni vnaprej znan
Člen 76
Povračila plačilnih transakcij, ki jih je odredil prejemnik plačila ali so bile odrejene prek njega
Države članice zagotovijo, da ima plačnik pravico, da mu njegov ponudnik plačilnih storitev povrne odobreno plačilno transakcijo, ki jo je odredil prejemnik plačila ali je bila odrejena prek njega in je bila že izvršena, če sta izpolnjena naslednja pogoja:
ob odobritvi ni bil naveden točen znesek plačilne transakcije;
znesek plačilne transakcije presega znesek, ki bi ga lahko plačnik upravičeno pričakoval ob upoštevanju zneskov preteklih plačilnih transakcij, pogojev v okvirni pogodbi in drugih zadevnih okoliščin primera.
Na zahtevo ponudnika plačilnih storitev mora plačnik dokazati, da so takšni pogoji izpolnjeni.
Povračilo mora biti enako celotnemu znesku izvršene plačilne transakcije. Datum knjiženja v dobro na plačilnem računu plačnika ne sme biti poznejši od datuma, ko je bil znesek knjižen v breme.
Države članice brez poseganja v odstavek 3 tega člena zagotovijo, da ima plačnik poleg pravice iz prvega pododstavka tega odstavka za direktne obremenitve iz člena 1 Uredbe (EU) št. 260/2012 brezpogojno pravico do povračila v roku, določenem v členu 77 te direktive.
Plačnik in ponudnik plačilnih storitev se v okvirni pogodbi lahko dogovorita, da plačnik nima pravice do povračila, kadar je:
plačnik dal soglasje za izvršitev plačilne transakcije neposredno ponudniku plačilnih storitev; in,
kadar je ustrezno, ponudnik plačilnih storitev ali prejemnik plačila plačniku na dogovorjen način zagotovil ali dal na voljo informacije o prihodnji plačilni transakciji vsaj štiri tedne pred dnevom zapadlosti.
Člen 77
Zahtevki za povračila plačilnih transakcij, ki jih je odredil prejemnik plačila ali so bile odrejene prek njega
Pravica ponudnika plačilnih storitev iz prvega pododstavka tega odstavka, da zavrne povračilo, se ne uporablja v primeru iz četrtega pododstavka člena 76(1).
POGLAVJE 3
Izvrševanje plačilnih transakcij
Člen 78
Prejem plačilnega naloga
Plačnikovega računa se ne sme obremeniti pred prejemom plačilnega naloga. Če čas prejema ni delovni dan za plačnikovega ponudnika plačilnih storitev, se šteje, da je bil plačilni nalog prejet naslednji delovni dan. Ponudnik plačilnih storitev lahko določi časovno omejitev proti koncu delovnega dne, tako da se za vse plačilne naloge, prejete po tej omejitvi, šteje, da so bili prejeti naslednji delovni dan.
Člen 79
Zavrnitev plačilnega naloga
Ponudnik plačilnih storitev na dogovorjeni način pošlje ali da na voljo obvestilo takoj, ko je mogoče, v vsakem primeru pa v rokih, določenih v členu 83.
Okvirna pogodba lahko vključuje določbo, da lahko ponudnik plačilnih storitev zaračuna razumno nadomestilo za takšno zavrnitev, če je utemeljena iz objektivnih razlogov.
Člen 80
Nepreklicnost plačilnega naloga
Člen 81
Preneseni in prejeti zneski
Člen 82
Področje uporabe
Ta oddelek se uporablja za:
plačilne transakcije v eurih;
nacionalne plačilne transakcije v valuti države članice, katere valuta ni euro;
plačilne transakcije, ki vključujejo zgolj eno pretvorbo valut med eurom in valuto države članice, katere valuta ni euro, če je potrebna pretvorba valut izvedena v tej državi članici, pri čezmejnih plačilnih transakcijah pa se čezmejno plačilo izvrši v eurih.
Člen 83
Plačilne transakcije na plačilni račun
Člen 84
Prejemnik plačila brez plačilnega računa pri ponudniku plačilnih storitev
Kadar prejemnik plačila nima plačilnega računa pri ponudniku plačilnih storitev, mu ponudnik plačilnih storitev, ki prejme sredstva za prejemnika plačila, da sredstva na voljo v roku, določenem v členu 83.
Člen 85
Gotovinski pologi na plačilni račun
Kadar potrošnik položi gotovino na plačilni račun pri navedenem ponudniku plačilnih storitev v valuti navedenega plačilnega računa, ponudnik plačilnih storitev zagotovi, da je ta znesek na voljo in knjižen takoj po prejemu sredstev. Kadar uporabnik plačilne storitve ni potrošnik, je znesek na voljo in knjižen najpozneje naslednji delovni dan po prejemu sredstev.
Člen 86
Nacionalne plačilne transakcije
Za nacionalne plačilne transakcije lahko države članice določijo krajši najdaljši rok izvršitve od tistega, ki je določen v tem oddelku.
Člen 87
Datum valute in razpoložljivost sredstev
Ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila zagotovi, da je znesek plačilne transakcije na voljo prejemniku plačila takoj potem, ko se zadevni znesek knjiži v dobro na račun ponudnika plačilnih storitev prejemnika plačila, kadar se pri ponudniku plačilnih storitev prejemnika plačila:
ne izvede pretvorba valute ali
izvede pretvorba valute med eurom in valuto države članice ali med valutama dveh držav članic.
Obveznost iz tega odstavka se uporablja tudi za plačila znotraj enega ponudnika plačilnih storitev.
Člen 88
Nepravilne enolične identifikacijske oznake
Če zbiranje sredstev iz prvega pododstavka ni možno, plačnikov ponudnik plačilnih storitev plačniku na pisno zahtevo sporoči vse informacije, ki so na voljo plačnikovemu ponudniku plačilnih storitev in pomembne za plačnika, da lahko slednji sproži pravni postopek za izterjavo sredstev.
Člen 89
Odgovornost ponudnika plačilnih storitev za neizvršitev, nepravilno izvršitev ali pozno izvršitev plačilnih transakcij
Kadar je plačnikov ponudnik plačilnih storitev odgovoren v skladu s prvim pododstavkom, plačniku brez nepotrebnega odlašanja povrne znesek neizvršene oziroma nepravilno izvršene plačilne transakcije in, če je ustrezno, na obremenjenem plačilnem računu vzpostavi takšno stanje, kakršno bi bilo, če nepravilno izvršena plačilna transakcija ne bi bila izvršena.
Datum valute knjiženja v dobro na plačilnem računu plačnika ne sme biti poznejši od datuma, ko je bil znesek knjižen v breme.
Kadar je ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila odgovoren v skladu s prvim pododstavkom, da prejemniku plačila takoj na voljo znesek plačilne transakcije in, če je primerno, ustrezni znesek knjiži v dobro na njegov plačilni račun.
Datum valute knjiženja v dobro na plačilnem računu prejemnika plačila ne sme biti poznejši od datuma, ko bi moral biti znesek v skladu s členom 87 knjižen v primeru pravilno izvršene transakcije.
Kadar je plačilna transakcija pozno izvršena, ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila zagotovi na zahtevo plačnikovega ponudnika plačilnih storitev, ki deluje v imenu plačnika, da datum valute knjiženja v dobro na plačilnem računu prejemnika plačila ni poznejši od datuma, ko bi moral biti znesek knjižen v primeru pravilno izvršene transakcije.
V primeru neizvršene oziroma nepravilno izvršene plačilne transakcije, kadar je plačilni nalog odredil plačnik, plačnikov ponudnik plačilnih storitev ne glede na odgovornost v skladu s tem odstavkom na zahtevo nemudoma ukrepa, da bi izsledil plačilno transakcijo, plačnika pa obvesti o rezultatih njegovih prizadevanj. To je za plačnika brezplačno.
V primeru poznega posredovanja plačilnega naloga mora biti znesek knjižen na plačilnem računu prejemnika plačila najpozneje na dan, ko bi moral biti knjižen v primeru pravilno izvršene transakcije.
Poleg tega je ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila brez poseganja v člen 71, člen 88(2) in (3) ter člen 93 prejemniku plačila odgovoren za obdelavo plačilne transakcije v skladu s svojimi obveznostmi iz člena 87. Kadar je ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila odgovoren v skladu s tem pododstavkom, zagotovi, da je znesek plačilne transakcije na voljo prejemniku plačila takoj potem, ko je znesek knjižen v dobro na račun ponudnika plačilnih storitev prejemnika plačila. Znesek mora biti na plačilnem računu prejemnika plačila knjižen najpozneje na datum, ko bi moral biti knjižen v primeru pravilno izvršene transakcije.
►C1 V primeru neizvršene oziroma nepravilno izvršene plačilne transakcije, za katero ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila v skladu s prvim in tretjim pododstavkom ni odgovoren, je plačniku odgovoren plačnikov ponudnik plačilnih storitev. ◄ Kadar je plačnikov ponudnik plačilnih storitev v tem smislu odgovoren, plačniku po potrebi in brez odlašanja povrne znesek neizvršene oziroma nepravilno izvršene plačilne transakcije in na obremenjenem plačilnem računu vzpostavi takšno stanje, kakršno bi bilo, če do nepravilne izvršitve ne bi prišlo. Datum valute knjiženja v dobro na plačilnem računu plačnika ne sme biti poznejši od datuma, ko je bil znesek knjižen v breme.
Za plačnikovega ponudnika plačilnih storitev obveznost iz četrtega pododstavka ne velja, kadar dokaže, da je ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila prejel znesek plačilne transakcije, čeprav je bila izvršitev plačilne transakcije odložena. V tem primeru ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila znesek knjiži na plačilnem računu prejemnika plačila najpozneje na datum, ko bi moral biti knjižen v primeru pravilno izvršene transakcije.
V primeru neizvršene ali nepravilno izvršene plačilne transakcije, kadar plačilni nalog odredi prejemnik plačila ali je odrejen prek njega, ponudnik plačilnih storitev prejemnika plačila ne glede na odgovornost v skladu s tem odstavkom na zahtevo nemudoma ukrepa, da bi izsledil plačilno transakcijo, prejemnika plačila pa obvesti o rezultatih svojih prizadevanj. To je brezplačno za prejemnika plačila.
Člen 90
Odgovornost za neizvršitev, nepravilno izvršitev ali pozno izvršitev plačilnih transakcij pri storitvah odreditve plačil
Ponudnik storitev odreditve plačil mora dokazati, da je ponudnik plačilnih storitev, ki vodi račun plačnika, prejel plačilni nalog v skladu s členom 78 in da je bila v okviru njegovih pristojnosti opravljena avtentikacija plačilne transakcije, da je bila plačilna transakcija pravilno evidentirana ter da na njeno izvršitev ni vplivala nobena tehnična okvara ali druga pomanjkljivost, povezana z neizvršitvijo, nepravilno izvršitvijo ali pozno izvršitvijo transakcije.
Člen 91
Dodatna finančna nadomestila
Vsa dodatna finančna nadomestila poleg tistih, ki so predvidena v tem oddelku, se lahko določijo v skladu s pravom, ki se uporablja za pogodbo, sklenjeno med uporabnikom plačilnih storitev in ponudnikom plačilnih storitev.
Člen 92
Regresna pravica
Člen 93
Izjemne in nepredvidljive okoliščine
Odgovornost na podlagi poglavij 2 ali 3 ne nastane v primeru izjemnih in nepredvidljivih okoliščin, na katere stranka, ki skuša uveljavljati te okoliščine, ne more vplivati, posledice takšnih okoliščin pa bi bile kljub vsem nasprotnim prizadevanjem neizogibne, ali v primerih, ko ponudnika plačilnih storitev zavezujejo druge pravne obveznosti, ki jih ureja pravo Unije ali nacionalno pravo.
POGLAVJE 4
Varstvo podatkov
Člen 94
Varstvo podatkov
POGLAVJE 5
Operativna in varnostna tveganja ter avtentikacija
Člen 95
Obvladovanje operativnih in varnostnih tveganj
EBA v tesnem sodelovanju z ECB redno pregleduje smernice iz prvega pododstavka, in sicer najmanj vsaki dve leti.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje regulativnih tehničnih standardov iz prvega pododstavka v skladu s členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1093/2010.
Člen 96
Poročila o incidentih
Kadar incident vpliva ali lahko vpliva na finančne interese njegovih uporabnikov plačilnih storitev, ponudnik plačilnih storitev brez nepotrebnega odlašanja obvesti svoje uporabnike plačilnih storitev o incidentu ter o vseh razpoložljivih ukrepih, ki jih lahko sprejmejo, da bi zmanjšali negativne učinke incidenta.
EBA in ECB v sodelovanju s pristojnim organom matične države članice ocenita pomembnost incidenta za druge zadevne organe Unije in nacionalne organe ter jih ustrezno obvestita. ECB obvesti člane Evropskega sistema centralnih bank o zadevah, pomembnih za plačilni sistem.
Pristojni organi na podlagi obvestila, kadar je ustrezno, sprejmejo vse potrebne ukrepe za zagotovitev neposredne varnosti finančnega sistema.
EBA do 13. januarja 2018 v tesnem sodelovanju z ECB in po posvetovanju z vsemi zadevnimi deležniki, tudi s tistimi na trgu plačilnih storitev, da bi tako upošteval vse zadevne interese, izda smernice v skladu s členom 16 Uredbe (EU) št. 1093/2010, ki vključujejo naslednje:
za ponudnike plačilnih storitev: razvrstitev večjih incidentov iz odstavka 1 ter vsebine, načina, vključno s standardnimi predlogami za obvestitev, in postopkov obvestitve o njih in
za pristojne organe: merila za ocenjevanje pomembnosti incidentov in podrobnosti poročil o incidentih, ki se posredujejo drugim domačim organom.
Člen 97
Avtentikacija
Države članice zagotovijo, da ponudnik plačilnih storitev opravi močno avtentikacijo stranke, kadar plačnik:
dostopa do svojega plačilnega računa prek spleta;
odredi elektronsko plačilno transakcijo;
opravi kakršno koli dejavnost prek kanala na daljavo, ki lahko pomeni tveganje plačilne goljufije ali drugih zlorab.
Člen 98
Regulativni tehnični standardi na področju avtentikacije in komunikacije
EBA v tesnem sodelovanju z ECB in po posvetovanju z vsemi zadevnimi deležniki, tudi s tistimi na trgu plačilnih storitev, da bi tako upošteval vse zadevne interese, v skladu s členom 10 Uredbe (EU) št. 1093/2010 pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov, naslovljene na ponudnike plačilnih storitev iz člena 1(1) te direktive, v katerih določi:
zahteve za močno avtentikacijo strank iz člena 97(1) in (2);
izjeme od uporabe člena 97(1), (2) in (3), ki temeljijo na merilih, določenih v odstavku 3 tega člena;
zahteve, s katerimi morajo biti skladni varnostni ukrepi v skladu s členom 97(3), da se zaščitita zaupnost in celovitost osebnih varnostnih elementov uporabnika plačilnih storitev, in
zahteve za skupne in varne odprte standarde komuniciranja za namen opredelitve, avtentikacije, obvestitve in sporočanja informacij ter za izvajanje varnostnih ukrepov med ponudniki plačilnih storitev, ki vodijo račune, ponudniki storitev odreditve plačil, ponudniki storitev zagotavljanja informacij o računih, plačniki in prejemniki plačil ter drugimi ponudniki plačilnih storitev.
EBA pripravi osnutke regulativnih tehničnih standardov iz odstavka 1 z namenom::
zagotoviti ustrezno raven varnosti za uporabnike plačilnih storitev in ponudnike plačilnih storitev s sprejetjem učinkovitih, na tveganju temelječih zahtev;
zagotoviti varnost sredstev in osebnih podatkov uporabnikov plačilnih storitev;
zagotoviti in ohraniti pošteno konkurenco med vsemi ponudniki plačilnih storitev;
zagotoviti tehnološko nevtralnost in nevtralnost poslovnega modela;
omogočiti razvoj uporabniku prijaznih, dostopnih in inovativnih plačilnih sredstev.
Izjeme iz točke (b) odstavka 1 temeljijo na naslednjih merilih:
raven tveganja, povezanega s plačilno storitvijo, ki se opravlja;
znesek, ponovitev transakcije ali oboje;
plačilni kanal, ki se uporablja za izvršitev transakcije.
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejetje navedenih regulativnih tehničnih standardov v skladu členi 10 do 14 Uredbe (EU) št. 1093/2010.
POGLAVJE 6
Postopki ARS za izvensodno reševanje sporov
Člen 99
Pritožbe
Člen 100
Pristojni organi
Ti organi so bodisi:
pristojni organi v smislu člena 4(2) Uredbe (EU) št. 1093/2010; ali
organi, ki jih priznavajo nacionalna zakonodaja ali javni organi, ki so v skladu z nacionalno zakonodajo izrecno pooblaščeni za to.
Ti organi niso ponudniki plačilnih storitev, razen nacionalnih centralnih bank.
Pristojni organi v skladu z nacionalnim pravom pooblastila izvajajo bodisi:
neposredno v okviru lastne odgovornosti ali pod nadzorom sodnih organov; ali
na podlagi zahtevka, naslovljenega na sodišča, ki so pristojna za izdajo potrebne odločbe, po potrebi tudi s pravnim sredstvom, če zahtevku za izdajo potrebne odločbe ni bilo ugodeno.
Člen 101
Reševanje sporov
Ti postopki se uporabljajo v vsaki državi članici, v kateri ponudnik plačilnih storitev ponuja plačilne storitve, in so razpoložljivi v uradnem jeziku ali v enem od uradnih jezikov zadevne države članice ali v drugem jeziku, če se o tem dogovorita ponudnik in uporabnik plačilnih storitev.
Države članice lahko uvedejo ali ohranijo pravila o postopkih za reševanje sporov, ki so ugodnejša za uporabnika plačilnih storitev kot pravilo iz prvega pododstavka. Kadar jih uvedejo, se uporabljajo ta pravila.
Člen 102
Postopki ARS
Člen 103
Kazni
NASLOV V
DELEGIRANI AKTI IN REGULATIVNI TEHNIČNI STANDARDI
Člen 104
Delegirani akti
Na Komisijo se prenese pooblastilo za sprejemanje delegiranih aktov v skladu s členom 105 v zvezi s:
prilagoditvijo sklica na Priporočilo 2003/361/ES v točki 36 člena 4 te direktive, kadar se to priporočilo spremeni;
posodobitvijo zneskov iz člena 32(1) in člena 74(1), da se upošteva inflacija.
Člen 105
Izvajanje pooblastila
Člen 106
Obveznost obveščanja potrošnikov o njihovih pravicah
Komisija, EBA in pristojni organi poskrbijo, da je brošura zlahka dostopna na njihovih spletnih mestih.
NASLOV VI
KONČNE DOLOČBE
Člen 107
Popolna harmonizacija
Vendar se lahko ponudniki plačilnih storitev odločijo, da bodo uporabnikom plačilnih storitev odobrili ugodnejše pogoje.
Člen 108
Klavzula o pregledu
Komisija do 13. januarja 2021 Evropskemu parlamentu, Svetu, ECB in Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru predloži poročilo o izvajanju in učinku te direktive ter zlasti o:
ustreznosti in učinku pravil v zvezi z nadomestili, določenimi v členu 62(3), (4) in (5);
uporabi člena 2(3) in (4), vključno z oceno vprašanja, ali je mogoče, kadar je to tehnično izvedljivo, naslova III in IV v celoti uporabiti za plačilne transakcije iz teh odstavkov;
dostopu do plačilnih sistemov, zlasti ob upoštevanju ravni konkurence;
ustreznosti in učinku mejnih zneskov za plačilne transakcije iz člena 3(l);
ustreznosti in učinku mejne vrednosti za izjeme iz točke (a) člena 32(1);
vprašanju, ali bi bilo glede na razvoj zaželeno, da se kot dopolnilo določbam iz člena 75 o plačilnih transakcijah, pri katerih znesek ni vnaprej znan in se sredstva blokirajo, uvedejo najvišje mejne vrednosti za zneske, ki se v takšnih primerih smejo blokirati na plačilnem računu plačnika.
Komisija, če je ustrezno, skupaj s poročilom predloži zakonodajni predlog.
Člen 109
Prehodna določba
Države članice od navedenih plačilnih institucij zahtevajo, da pristojnim organom predložijo vse ustrezne informacije in jim tako omogočijo, da do 13. julija 2018 presodijo, ali navedene plačilne institucije izpolnjujejo zahteve iz naslova II, in če jih ne, katere ukrepe je treba sprejeti, da se zagotovi izpolnjevanje zahtev, oziroma ali je navedenim plačilnim institucijam primerno odvzeti dovoljenje.
Plačilnim institucijam, ki ob preveritvi s strani pristojnih organov izpolnjujejo zahteve iz naslova II, se izda dovoljenje in se jih vpiše v registre iz členov 14 in 15. Kadar navedene plačilne institucije ne izpolnijo zahtev iz naslova II do 13. julija 2018 se jim v skladu s členom 37 te direktive prepove opravljanje plačilnih storitev.
Države članice tem osebam dovolijo, da opravljajo navedene dejavnosti v zadevnih državah članicah v skladu z Direktivo 2007/64/ES do 13. januarja 2019, ne da bi morale pridobiti dovoljenje v skladu s členom 5 te direktive ali zaprositi za izjemo na podlagi člena 32 te direktive ali izpolnjevati druge določbe iz naslova II te direktive ali določbe, na katere se sklicuje v naslovu II te direktive.
Vsem osebam iz prvega pododstavka, ki jim do 13. januarja 2019 ni bilo izdano dovoljenje ali jim ni bila dovoljena izjema na podlagi te direktive, je prepovedano opravljati plačilne storitve v skladu s členom 37 te direktive.
Člen 110
Spremembe Direktive 2002/65/ES
V členu 4 Direktive 2002/65/ES se odstavek 5 nadomesti z naslednjim:
Člen 111
Spremembe Direktive 2009/110/ES
Direktiva 2009/110/ES se spremeni
člen 3 se spremeni:
odstavek 1 se nadomesti z naslednjim:
odstavka 4 in 5 se nadomestita z naslednjim:
v členu 18 se doda naslednji odstavek:
Države članice od institucij za izdajo elektronskega denarja iz prvega pododstavka zahtevajo, da predložijo vse ustrezne informacije pristojnim organom in jim tako omogočijo, da do 13. julija 2018 presodijo, ali navedene institucije za izdajo elektronskega denarja izpolnjujejo zahteve iz naslova II te direktive, in če jih ne, katere ukrepe je treba sprejeti, da se zagotovi izpolnjevanje zahtev, oziroma ali je navedenim pravnim osebam primerno odvzeti dovoljenje.
Institucijam za izdajo elektronskega denarja iz prvega pododstavka, ki ob preveritvi s strani pristojnih organov izpolnjujejo zahteve iz naslova II, se izda dovoljenje in se jih vpiše v register. Če navedene institucije za izdajo elektronskega denarja ne izpolnijo zahtev iz naslova II do 13. julija 2018, se jim prepove izdaja elektronskega denarja.“.
Člen 112
Spremembe Uredbe (EU) št. 1093/2010
Uredba (EU) št. 1093/2010 se spremeni:
v členu 1 se odstavek 2 nadomesti z naslednjim:
člen 4(1) se nadomesti z naslednjim:
Člen 113
Sprememba Direktive 2013/36/EU
V Prilogi I k Direktivi 2013/36/EU se točka 4 nadomesti z naslednjim:
Plačilne storitve, kakor so opredeljene v točki (3) člena 4 Direktive (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta ( *8 );
Člen 114
Razveljavitev
Direktiva 2007/64/ES se razveljavi z učinkom od 13. januarja 2018.
Vsako sklicevanje na razveljavljeno direktivo se šteje za sklicevanje na to direktivo in se bere v skladu s korelacijsko tabelo v Prilogi II k tej direktivi.
Člen 115
Prenos
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
Člen 116
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 117
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
PRILOGA I
PLAČILNE STORITVE
(iz točke (3) člena 4)
1. Storitve, ki omogočajo polog gotovine na plačilni račun, in vse dejavnosti, ki so potrebne za upravljanje plačilnega računa.
2. Storitve, ki omogočajo dvig gotovine s plačilnega računa, in vse dejavnosti, ki so potrebne za upravljanje plačilnega računa.
3. Izvrševanje plačilnih transakcij, vključno s prenosom sredstev na plačilnem računu pri ponudniku plačilnih storitev uporabnika ali pri drugem ponudniku plačilnih storitev:
izvrševanje direktnih obremenitev, vključno z enkratnimi direktnimi obremenitvami;
izvrševanje plačilnih transakcij s plačilno kartico ali podobno napravo;
izvrševanje kreditnih plačil, vključno s trajnimi nalogi.
4. Izvrševanje plačilnih transakcij, pri katerih so sredstva krita z odobritvijo kreditne linije uporabniku plačilnih storitev:
izvrševanje direktnih obremenitev, vključno z enkratnimi direktnimi obremenitvami;
izvrševanje plačilnih transakcij s plačilno kartico ali podobno napravo;
izvrševanje kreditnih plačil, vključno s trajnimi nalogi.
5. Izdajanje plačilnih instrumentov in/ali pridobivanje plačilnih transakcij.
6. Denarna nakazila.
7. Storitve odreditve plačil.
8. Storitve zagotavljanja informacij o računih.
PRILOGA II
KORELACIJSKA TABELA
Ta Direktiva |
Direktiva 2007/64/ES |
Člen 1(1) |
Člen 1(1) |
Člen 1(2) |
Člen 1(2) |
Člen 2(1) |
Člen 2(1) |
Člen 2(2) |
|
Člen 2(3) |
|
Člen 2(4) |
|
Člen 2(5) |
Člen 2(3) |
Člen 3 |
Člen 3 |
Člen 4: |
Člen 4: |
točke 1, 2, 3, 4, 5 in 10 |
točke 1, 2, 3, 4, 5 in 10 |
točka 7 |
točka 6 |
točka 8 |
točka 7 |
točka 9 |
točka 8 |
točka 11 |
točka 9 |
točka 12 |
točka 14 |
točka 13 |
točka 16 |
točka 14 |
točka 23 |
točke 20, 21, 22 |
točke 11, 12, 13 |
točka 23 |
točka 28 |
točka 25 |
točka 15 |
točki 26, 27 |
točki 17, 18 |
točka 28 |
točka 20 |
točka 29 |
točka 19 |
točka 33 |
točka 21 |
točke 34, 35, 36, 37 |
točke 24, 25, 26, 27 |
točka 38 |
točka 22 |
točki 39, 40 |
točki 29, 30 |
točke 6, 15-19, 24, 30-32, 41-48 |
— |
Člen 5(1) |
Člen 5 |
Člen 5(2) |
— |
Člen 5(3) |
— |
Člen 5(4) |
— |
Člen 5(5) |
— |
Člen 5(6) |
— |
Člen 5(7) |
— |
Člen 6(1) |
— |
Člen 6(2) |
— |
Člen 6(3) |
— |
Člen 6(4) |
— |
Člen 7 |
Člen 6 |
Člen 8(1) |
Člen 7(1) |
Člen 8(2) |
Člen 7(2) |
Člen 8(3) |
Člen 7(3) |
Člen 9(1) |
Člen 8(1) |
Člen 9(2) |
Člen 8(2) |
Člen 9(3) |
Člen 8(3) |
Člen 10(1) |
Člen 9(1) |
Člen 10(2) |
Člen 9(2) |
— |
Člen 9(3) in (4) |
Člen 11(1) |
Člen 10(1) |
Člen 11(2) |
Člen 10(2) |
Člen 11(3) |
Člen 10(3) |
Člen 11(4) |
Člen 10(4) |
Člen 11(5) |
Člen 10(5) |
Člen 11(6) |
Člen 10(6) |
Člen 11(7) |
Člen 10(7) |
Člen 11(8) |
Člen 10(8) |
Člen 11(9) |
Člen 10(9) |
Člen 12 |
Člen 11 |
Člen 13(1) |
Člen 12(1) |
Člen 13(2) |
Člen 12(2) |
Člen 13(3) |
Člen 12(3) |
Člen 14(1) |
Člen 13 |
Člen 14(2) |
Člen 13 |
Člen 14(3) |
|
Člen 14(4) |
|
Člen 15(1) |
|
Člen 15(2) |
|
Člen 15(3) |
|
Člen 15(4) |
|
Člen 15(5) |
|
Člen 16 |
Člen 14 |
Člen 17(1) |
Člen 15(1) |
Člen 17(2) |
Člen 15(2) |
Člen 17(3) |
Člen 15(3) |
Člen 17(4) |
Člen 15(4) |
Člen 18(1) |
Člen 16(1) |
Člen 18(2) |
Člen 16(2) |
Člen 18(3) |
Člen 16(2) |
Člen 18(4) |
Člen 16(3) |
Člen 18(5) |
Člen 16(4) |
Člen 18(6) |
Člen 16(5) |
Člen 19(1) |
Člen 17(1) |
Člen 19(2) |
Člen 17(2) |
Člen 19(3) |
Člen 17(3) |
Člen 19(4) |
Člen 17(4) |
Člen 19(5) |
Člen 17(5) |
Člen 19(6) |
Člen 17(7) |
Člen 19(7) |
Člen 17(8) |
Člen 19(8) |
— |
Člen 20(1) |
Člen 18(1) |
Člen 20(2) |
Člen 18(2) |
Člen 21 |
Člen 19 |
Člen 22(1) |
Člen 20(1) |
Člen 22(2) |
Člen 20(2) |
Člen 22(3) |
Člen 20(3) |
Člen 22(4) |
Člen 20(4) |
Člen 22(5) |
Člen 20(5) |
Člen 23(1) |
Člen 21(1) |
Člen 23(2) |
Člen 21(2) |
Člen 23(3) |
Člen 21(3) |
Člen 24(1) |
Člen 22(1) |
Člen 24(2) |
Člen 22(2) |
Člen 24(3) |
Člen 22(3) |
Člen 25(1) |
Člen 23(1) |
Člen 25(2) |
Člen 23(2) |
Člen 26(1) |
Člen 24(1) |
Člen 26(2) |
Člen 24(2) |
Člen 27(1) |
— |
Člen 27(2) |
— |
Člen 28(1) |
Člen 25(1) |
Člen 28(2) |
— |
Člen 28(3) |
— |
Člen 28(4) |
— |
Člen 28(5) |
— |
Člen 29(1) |
Člen 25(2) in (3) |
Člen 29(2) |
— |
Člen 29(3) |
Člen 25(4) |
Člen 29(4) |
— |
Člen 29(5) |
— |
Člen 29(6) |
— |
Člen 30(1) |
— |
Člen 30(2) |
— |
Člen 30(3) |
— |
Člen 30(4) |
— |
Člen 31(1) |
— |
Člen 31(2) |
Člen 25(4) |
Člen 32(1) |
Člen 26(1) |
Člen 32(2) |
Člen 26(2) |
Člen 32(3) |
Člen 26(3) |
Člen 32(4) |
Člen 26(4) |
Člen 32(5) |
Člen 26(5) |
Člen 32(6) |
Člen 26(6) |
Člen 33(1) |
— |
Člen 33(2) |
— |
Člen 34 |
Člen 27 |
Člen 35(1) |
Člen 28(1) |
Člen 35(2) |
Člen 28(2) |
Člen 36 |
— |
Člen 37(1) |
Člen 29 |
Člen 37(2) |
— |
Člen 37(3) |
— |
Člen 37(4) |
— |
Člen 37(5) |
— |
Člen 38(1) |
Člen 30(1) |
Člen 38(2) |
Člen 30(2) |
Člen 38(3) |
Člen 30(3) |
Člen 39 |
Člen 31 |
Člen 40(1) |
Člen 32(1) |
Člen 40(2) |
Člen 32(2) |
Člen 40(3) |
Člen 32(3) |
Člen 41 |
Člen 33 |
Člen 42(1) |
Člen 34(1) |
Člen 42(2) |
Člen 34(2) |
Člen 43(1) |
Člen 35(1) |
Člen 43(2) |
Člen 35(2) |
Člen 44(1) |
Člen 36(1) |
Člen 44(2) |
Člen 36(2) |
Člen 44(3) |
Člen 36(3) |
Člen 45(1) |
Člen 37(1) |
Člen 45(2) |
— |
Člen 45(3) |
Člen 37(2) |
Člen 46 |
— |
Člen 47 |
— |
Člen 48 |
Člen 38 |
Člen 49 |
Člen 39 |
Člen 50 |
Člen 40 |
Člen 51(1) |
Člen 41(1) |
Člen 51(2) |
Člen 41(2) |
Člen 51(3) |
Člen 41(3) |
Člen 52(1) |
Člen 42(1) |
Člen 52(2) |
Člen 42(2) |
Člen 52(3) |
Člen 42(3) |
Člen 52(4) |
Člen 42(4) |
Člen 52(5) |
Člen 42(5) |
Člen 52(6) |
Člen 42(6) |
Člen 52(7) |
Člen 42(7) |
Člen 53 |
Člen 43 |
Člen 54(1) |
Člen 44(1) |
Člen 54(2) |
Člen 44(2) |
Člen 54(3) |
Člen 44(3) |
Člen 55(1) |
Člen 45(1) |
Člen 55(2) |
Člen 45(2) |
Člen 55(3) |
Člen 45(3) |
Člen 55(4) |
Člen 45(4) |
Člen 55(5) |
Člen 45(5) |
Člen 55(6) |
Člen 45(6) |
Člen 56 |
Člen 46 |
Člen 57(1) |
Člen 47(1) |
Člen 57(2) |
Člen 47(2) |
Člen 57(3) |
Člen 47(3) |
Člen 58(1) |
Člen 48(1) |
Člen 58(2) |
Člen 48(2) |
Člen 58(3) |
Člen 48(3) |
Člen 59(1) |
Člen 49(1) |
Člen 59(2) |
Člen 49(2) |
Člen 60(1) |
Člen 50(1) |
Člen 60(2) |
Člen 50(2) |
Člen 60(3) |
— |
Člen 61(1) |
Člen 51(1) |
Člen 61(2) |
Člen 51(2) |
Člen 61(3) |
Člen 51(3) |
Člen 61(4) |
Člen 51(4) |
Člen 62(1) |
Člen 52(1) |
Člen 62(2) |
Člen 52(2) |
Člen 62(3) |
Člen 52(3) |
Člen 62(4) |
— |
Člen 62(5) |
— |
Člen 63(1) |
Člen 53(1) |
Člen 63(2) |
Člen 53(2) |
Člen 63(3) |
Člen 53(3) |
Člen 64(1) |
Člen 54(1) |
Člen 64(2) |
Člen 54(2) |
Člen 64(3) |
Člen 54(3) |
Člen 64(4) |
Člen 54(4) |
Člen 65(1) |
— |
Člen 65(2) |
— |
Člen 65(3) |
— |
Člen 65(4) |
— |
Člen 65(5) |
— |
Člen 65(6) |
— |
Člen 66(1) |
— |
Člen 66(2) |
— |
Člen 66(3) |
— |
Člen 66(4) |
— |
Člen 66(5) |
— |
Člen 67(1) |
— |
Člen 67(2) |
— |
Člen 67(3) |
— |
Člen 67(4) |
— |
Člen 68(1) |
Člen 55(1) |
Člen 68(2) |
Člen 55(2) |
Člen 68(3) |
Člen 55(3) |
Člen 68(4) |
Člen 55(4) |
Člen 69(1) |
Člen 56(1) |
Člen 69(2) |
Člen 56(2) |
Člen 70(1) |
Člen 57(1) |
Člen 70(2) |
Člen 57(2) |
Člen 71(1) |
Člen 58 |
Člen 71(2) |
— |
Člen 72(1) |
Člen 59(1) |
Člen 72(2) |
Člen 59(2) |
Člen 73(1) |
Člen 60(1) |
Člen 73(2) |
— |
Člen 73(3) |
Člen 60(2) |
Člen 74(1) |
Člen 61(1), (2) in (3) |
Člen 74(2) |
— |
Člen 74(3) |
Člen 61(4) in (5) |
Člen 75(1) |
— |
Člen 75(2) |
— |
Člen 76(1) |
Člen 62(1) |
Člen 76(2) |
Člen 62(2) |
Člen 76(3) |
Člen 62(3) |
Člen 76(4) |
— |
Člen 77(1) |
Člen 63(1) |
Člen 77(2) |
Člen 63(2) |
Člen 78(1) |
Člen 64(1) |
Člen 78(2) |
Člen 64(2) |
Člen 79(1) |
Člen 65(1) |
Člen 79(2) |
Člen 65(2) |
Člen 79(3) |
Člen 65(3) |
Člen 80(1) |
Člen 66(1) |
Člen 80(2) |
Člen 66(2) |
Člen 80(3) |
Člen 66(3) |
Člen 80(4) |
Člen 66(4) |
Člen 80(5) |
Člen 66(5) |
Člen 81(1) |
Člen 67(1) |
Člen 81(2) |
Člen 67(2) |
Člen 81(3) |
Člen 67(3) |
Člen 82(1) |
Člen 68(1) |
Člen 82(2) |
Člen 68(2) |
Člen 83(1) |
Člen 69(1) |
Člen 83(2) |
Člen 69(2) |
Člen 83(3) |
Člen 69(3) |
Člen 84 |
Člen 70 |
Člen 85 |
Člen 71 |
Člen 86 |
Člen 72 |
Člen 87(1) |
Člen 73(1) |
Člen 87(2) |
Člen 73(1) |
Člen 87(3) |
Člen 73(2) |
Člen 88(1) |
Člen 74(1) |
Člen 88(2) |
Člen 74(2) |
Člen 88(3) |
Člen 74(2) |
Člen 88(4) |
Člen 74(2) |
Člen 88(5) |
Člen 74(3) |
Člen 89(1) |
Člen 75(1) |
Člen 89(2) |
Člen 75(2) |
Člen 89(3) |
Člen 75(3) |
Člen 90(1) |
— |
Člen 90(2) |
— |
Člen 91 |
Člen 76 |
Člen 92(1) |
Člen 77(1) |
Člen 92(2) |
Člen 77(2) |
Člen 93 |
Člen 78 |
Člen 94(1) |
Člen 79(1) |
Člen 94(2) |
— |
Člen 95(1) |
— |
Člen 95(2) |
— |
Člen 95(3) |
— |
Člen 95(4) |
— |
Člen 95(5) |
— |
Člen 96(1) |
— |
Člen 96(2) |
— |
Člen 96(3) |
— |
Člen 96(4) |
— |
Člen 96(5) |
— |
Člen 96(6) |
— |
Člen 97(1) |
— |
Člen 97(2) |
— |
Člen 97(3) |
— |
Člen 97(4) |
— |
Člen 97(5) |
— |
Člen 98(1) |
— |
Člen 98(2) |
— |
Člen 98(3) |
— |
Člen 98(4) |
— |
Člen 98(5) |
— |
Člen 99(1) |
Člen 80(1) |
Člen 99(2) |
Člen 80(2) |
Člen 100(1) |
— |
Člen 100(2) |
— |
Člen 100(3) |
— |
Člen 100(4) |
Člen 82(2) |
Člen 100(5) |
— |
Člen 100(6) |
— |
Člen 101(1) |
— |
Člen 101(2) |
— |
Člen 101(3) |
— |
Člen 101(4) |
— |
Člen 102(1) |
Člen 83(1) |
Člen 102(2) |
Člen 83(2) |
Člen 103(1) |
Člen 81(1) |
Člen 103(2) |
— |
Člen 104 |
— |
Člen 105(1) |
— |
Člen 105(2) |
— |
Člen 105(3) |
— |
Člen 105(4) |
— |
Člen 105(5) |
— |
Člen 106(1) |
— |
Člen 106(2) |
— |
Člen 106(3) |
— |
Člen 106(4) |
— |
Člen 106(5) |
— |
Člen 107(1) |
Člen 86(1) |
Člen 107(2) |
Člen 86(2) |
Člen 107(3) |
Člen 86(3) |
Člen 108 |
Člen 87 |
Člen 109(1) |
Člen 88(1) |
Člen 109(2) |
Člen 88(3) |
Člen 109(3) |
Člen 88(2) in (4) |
Člen 109(4) |
— |
Člen 109(5) |
— |
Člen 110 |
Člen 90 |
Člen 111(1) |
— |
Člen 111(2) |
— |
Člen 112(1) |
— |
Člen 112(2) |
— |
Člen 113 |
Člen 92 |
Člen 114 |
Člen 93 |
Člen 115(1) |
Člen 94(1) |
Člen 115(2) |
Člen 94(2) |
Člen 115(3) |
— |
Člen 115(4) |
— |
Člen 115(5) |
— |
Člen 116 |
Člen 95 |
Člen 117 |
Člen 96 |
Priloga I |
Priloga |
( 1 ) Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).
( 2 ) Priporočilo Komisije z dne 6. maja 2003 o opredelitvi mikro, malih in srednjih podjetij (UL L 124, 20.5.2003, str. 36).
( 3 ) Delegirana uredba Komisije (EU) št. 241/2014 z dne 7. januarja 2014 o dopolnitvi Uredbe (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi z regulativnimi tehničnimi standardi glede kapitalskih zahtev za institucije (UL L 74, 14.3.2014, str. 8).
( 4 ) Direktiva 2002/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. marca 2002 o skupnem regulativnem okviru za elektronska komunikacijska omrežja in storitve (okvirna direktiva) (UL L 108, 24.4.2002, str. 33).
( 5 ) Direktiva (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (UL L 141, 5.6.2015, str. 73).
( 6 ) Uredba (EU) 2015/847 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o informacijah, ki spremljajo prenose sredstev, in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1781/2006 (UL L 141, 5.6.2015, str. 1).
( 7 ) Direktiva 2006/43/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. maja 2006 o obveznih revizijah za letne in konsolidirane računovodske izkaze, spremembi direktiv Sveta 78/660/EGS in 83/349/EGS ter razveljavitvi Direktive Sveta 84/253/EGS (UL L 157, 9.6.2006, str. 87).
( 8 ) Uredba (ES) št. 1606/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. julija 2002 o uporabi mednarodnih računovodskih standardov (UL L 243, 11.9.2002, str. 1).
( 9 ) Direktiva 98/26/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 19. maja 1998 o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev (UL L 166, 11.6.1998, str. 45).
( 10 ) Uredba (EU) 2022/2554 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. decembra 2022 o digitalni operativni odpornosti za finančni sektor in spremembi uredb (ES) št. 1060/2009, (EU) št. 648/2012, (EU) št. 600/2014, (EU) št. 909/2014 in (EU) 2016/1011 (UL L 333, 27.12.2022, str. 1).
( 11 ) Direktiva 2013/11/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. maja 2013 o alternativnem reševanju potrošniških sporov ter spremembi Uredbe (ES) št. 2006/2004 in Direktive 2009/22/ES (UL L 165, 18.6.2013, str. 63).
( *1 ) Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337, 23.12.2015, str. 35).“.
( *2 ) Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337, 23.12.2015, str. 35)“;
( *3 ) Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in investicijska podjetja ter o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Besedilo velja za EGP (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).
( *4 ) Direktiva 2013/36/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o dostopu do dejavnosti kreditnih institucij in bonitetnem nadzoru kreditnih institucij in investicijskih podjetij, spremembi Direktive 2002/87/ES in razveljavitvi direktiv 2006/48/ES in 2006/49/ES Besedilo velja za EGP (UL L 176, 27.6.2013, str. 338).
( *5 ) Direktiva 2014/49/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. aprila 2014 o sistemih jamstva za vloge (UL L 173, 12.6.2014, str. 149).
( *6 ) Uredba (EU) 2015/847 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o informacijah, ki spremljajo prenose sredstev, in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1781/2006 (UL L 141, 5.6.2015, str. 1).
( 12 ) Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337, 23.12.2015, str. 35)
( 13 ) Direktiva (EU) 2015/849 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. maja 2015 o preprečevanju uporabe finančnega sistema za pranje denarja ali financiranje terorizma, spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 Evropskega parlamenta in Sveta ter razveljavitvi Direktive 2005/60/ES Evropskega parlamenta in Sveta in Direktive Komisije 2006/70/ES (UL L 141, 5.6.2015, str. 73).
( *7 ) Uredba Sveta (EU) št. 1024/2013 z dne 15. oktobra 2013 o prenosu posebnih nalog, ki se nanašajo na politike bonitetnega nadzora kreditnih institucij, na Evropsko centralno banko (UL L 287, 29.10.2013, str. 63).“;
( *8 ) Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337, 23.12.2015, str. 35)“.