01998L0026 — SL — 08.04.2024 — 006.001
To besedilo je zgolj informativne narave in nima pravnega učinka. Institucije Unije za njegovo vsebino ne prevzemajo nobene odgovornosti. Verodostojne različice zadevnih aktov, vključno z uvodnimi izjavami, so objavljene v Uradnem listu Evropske unije. Na voljo so na portalu EUR-Lex. Uradna besedila so neposredno dostopna prek povezav v tem dokumentu
DIREKTIVA 98/26/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 19. maja 1998 o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev (UL L 166 11.6.1998, str. 45) |
spremenjena z:
|
|
Uradni list |
||
št. |
stran |
datum |
||
DIREKTIVA 2009/44/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 6. maja 2009 |
L 146 |
37 |
10.6.2009 |
|
DIREKTIVA 2010/78/EU EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 24. novembra 2010 |
L 331 |
120 |
15.12.2010 |
|
UREDBA (EU) št. 648/2012 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 4. julija 2012 |
L 201 |
1 |
27.7.2012 |
|
UREDBA (EU) št. 909/2014 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 23. julija 2014 |
L 257 |
1 |
28.8.2014 |
|
DIREKTIVA (EU) 2019/879 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 20. maja 2019 |
L 150 |
296 |
7.6.2019 |
|
UREDBA (EU) 2024/886 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA z dne 13. marca 2024 |
L 886 |
1 |
19.3.2024 |
DIREKTIVA 98/26/ES EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 19. maja 1998
o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev
ODDELEK I
PODROČJE UPORABE IN OPREDELITVE
Člen 1
Določbe te direktive se uporabljajo za:
vsak sistem, kakor je opredeljen v členu 2(a), po zakonodaji države članice, ki posluje s katero koli valuto, ►M1 eurom ◄ ekujem ali različnimi valutami, ki jih sistem pretvarja eno v drugo;
vsakega udeleženca tega sistema;
Člen 2
Za namene te direktive:
„sistem“ pomeni formalni dogovor:
Ob upoštevanju pogojev iz prvega pododstavka lahko država članica določi za sistem tak formalni dogovor, katerega poslovanje obsega izvedbo prenosnih nalogov, kakor je opredeljeno v drugi alinei pod (i) in ki v omejenem obsegu izvaja naloge, ki se nanašajo na druge finančne instrumente, če ta država članica meni, da je ta določitev utemeljena zaradi sistemskega tveganja.
Država članica lahko v posameznih primerih določi za sistem takšen formalni dogovor med dvema udeležencema, pri čemer se ne štejejo morebitni posrednik za poravnavo, morebitna centralna nasprotna stranka, morebitna klirinška hiša ali morebitni posredni udeleženec, če ta država članica meni, da je ta določitev utemeljena zaradi sistemskega tveganja.
Dogovor, sklenjen med interoperabilnimi sistemi, ni sistem;
„institucija“ pomeni:
Če je sistem nadzorovan v skladu z nacionalno zakonodajo in izvaja zgolj prenosne naloge, kakor je opredeljeno v točki (i), druga alinea, in plačila, ki izhajajo iz teh nalogov, se lahko država članica odloči, da se lahko podjetja, ki so udeležena v takem sistemu in so odgovorna za izpolnjevanje finančnih obveznosti, ki izhajajo iz prenosnih nalogov v tem sistemu, štejejo za institucije, pod pogojem, da so najmanj trije udeleženci tega sistema zajeti v kategorijah iz prvega pododstavka te točke in da je ta odločitev utemeljena zaradi sistemskega tveganja;
„centralna nasprotna stranka“ ali „CNS“ pomeni CNS, kot je opredeljena v točki (1) člena 2 Uredbe (EU) št. 648/2012;
„posrednik za poravnavo“ pomeni subjekt, ki zagotavlja institucijam in/ali osrednji stranki, ki sodelujejo v sistemih, poravnalne račune, prek katerih se poravnajo prenosni nalogi v teh sistemih, in po potrebi odobrava kredite tem institucijam in/ali osrednji stranki za namene poravnave;
„klirinška hiša“ pomeni subjekt, odgovoren za izračun čistega salda institucije, morebitne osrednje stranke in/ali morebitnega posrednika za poravnavo;
„udeleženec“ pomeni institucijo, CNS, posrednika za poravnavo, klirinško hišo, upravljavca sistema ali klirinškega člana CNS z dovoljenjem, izdanim na podlagi člena 17 Uredbe (EU) št. 648/2012.
V skladu s pravili sistema lahko isti udeleženec deluje kot CNS, posrednik za poravnavo ali klirinška hiša ali izvaja del teh nalog ali vse.
Država članica lahko za namene te direktive obravnava posrednega udeleženca kot udeleženca, kadar je to upravičeno zaradi sistemskega tveganja, kar pa ne omejuje odgovornosti udeleženca, prek katerega posredni udeleženec prenese prenosne naloge v sistem;
„posredni udeleženec“ pomeni institucijo, osrednjo stranko, posrednika za poravnavo, klirinško hišo ali upravljavca sistema v pogodbenem razmerju z udeležencem v sistemu, ki izvaja prenosne naloge, na podlagi katerega lahko posredni udeleženec prenese prenosne naloge skozi sistem, pod pogojem, da je posredni udeleženec znan upravljavcu sistema;
„vrednostni papirji“ pomenijo vse instrumente iz oddelka C Priloge I k Direktivi 2004/39/ES;
„prenosni nalog“ pomeni:
„postopek zaradi nesolventnosti“ pomeni vsak skupen ukrep, predviden v zakonodaji države članice ali tretje države, bodisi za likvidacijo bodisi reorganizacijo udeleženca, kadar zajema tak ukrep izključitev ali omejitev prenosov ali plačil;
„medsebojno poračunavanje“ pomeni zamenjavo v eno čisto terjatev ali eno čisto obveznost iz terjatev in obveznosti, ki izhajajo iz prenosnih nalogov, ki jih udeleženec ali udeleženci bodisi izdajo bodisi prejmejo od enega ali več drugih udeležencev, iz katerega izide ena sama čista terjatev, ki se lahko uveljavlja, ali čista obveznost, ki se dolguje;
„poravnalni račun“ pomeni račun pri centralni banki, posredniku za poravnavo ali osrednji stranki, ki se uporablja za vodenje sredstev ali vrednostnih papirjev ter za poravnavo transakcij med udeleženci sistema;
„dodatno jamstvo“ pomeni vsa razpoložljiva sredstva, vključno s finančnim zavarovanjem iz člena 1(4)(a) Direktive 2002/47/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. junija 2002 o dogovorih o finančnem zavarovanju ( 5 ) brez omejitev, ki se zagotovijo pod zastavo (vključno z zastavljenim denarjem), po dogovoru o ponovnem odkupu, podobnem dogovoru ali drugače za zavarovanje pravic in obveznosti, ki bi se utegnile pojaviti v povezavi s sistemom, ali centralnim bankam držav članic ali Evropski centralni banki;
„delovni dan“ zajema dnevne in nočne poravnave in vsebuje vse dogodke, ki se zgodijo med poslovnim ciklom sistema;
„interoperabilni sistemi“ pomenijo dva ali več sistemov, katerih upravljavci so sklenili medsebojni dogovor, ki vključuje izvedbo prenosnih nalogov med sistemi;
„upravljavec sistema“ pomeni subjekt ali subjekte, ki so pravno odgovorni za delovanje sistema. Upravljavec sistema lahko deluje kot posrednik za poravnavo, osrednja stranka ali pa klirinška hiša.
ODDELEK II
MEDSEBOJNO PORAČUNAVANJE IN PRENOSNI NALOGI
Člen 3
Prenosni nalogi in medsebojno poračunavanje so pravno izvršljivi in obvezujoči za tretje osebe tudi v primeru postopka proti udeležencu zaradi nesolventnosti, pod pogojem, da so prenosni nalogi vstopili v sistem pred začetkom postopka zaradi nesolventnosti, kakor je opredeljen v členu 6(1). To velja tudi v primeru postopka zaradi nesolventnosti proti udeležencu (v zadevnem sistemu ali v interoperabilnem sistemu) ali proti upravljavcu interoperabilnega sistema, ki ni udeleženec.
Prenosni nalogi, ki so vstopili v sistem po začetku postopka zaradi nesolventnosti in se izvedejo tekom delovnega dne, kot ga določajo pravila sistema in znotraj katerega pride do začetka takega postopka so pravno izvršljivi in obvezujoči za tretje osebe samo, če lahko upravljavec sistema dokaže, da v času, ko so postali prenosni nalogi nepreklicni, ni vedel niti ni mogel vedeti za začetek takega postopka.
Člen 4
Države članice lahko zagotovijo, da začetek postopka zaradi nesolventnosti proti udeležencu ali upravljavcu interoperabilnega sistema ne preprečuje, da bi se sredstva ali vrednostni papirji, ki so na razpolago na poravnalnem računu tega udeleženca, uporabila za izpolnitev obveznosti tega udeleženca v sistemu (ali v interoperabilnem sistemu) na delovni dan začetka postopka zaradi nesolventnosti. Države članice lahko tudi določijo, da se kreditna zmogljivost tega udeleženca, ki je povezana s sistemom, uporabi na podlagi razpoložljivega obstoječega dodatnega jamstva za izpolnitev obveznosti tega udeleženca v sistemu (ali v interoperabilnem sistemu).
Člen 5
Od trenutka, ki je opredeljen v pravilih tega sistema, prenosnega naloga ne more preklicati ne udeleženec sistema ne tretja stranka.
V primeru interoperabilnih sistemov vsak sistem v svojih lastnih pravilih določi trenutek nepreklicnosti, tako, da se v največji možni meri zagotovi, da so pravila vseh zadevnih interoperabilnih sistemov glede tega usklajena. Na pravila enega sistema o trenutku nepreklicnosti ne smejo vplivati pravila drugih sistemov, s katerimi je interoperabilen, razen če je drugače določeno s pravili vseh sistemov, ki so vključeni v interoperabilni sistem.
ODDELEK III
DOLOČBE O POSTOPKU ZARADI NESOLVENTNOSTI
Člen 6
Člen 7
Postopek zaradi nesolventnosti nima retroaktivnih učinkov na pravice in obveznosti udeleženca, ki so povezane ali izhajajo iz njegove udeležbe v sistemu pred začetkom postopka, kakor je opredeljen v členu 6(1). To velja med drugim v zvezi s pravicami in obveznostmi udeleženca v interoperabilnem sistemu ali upravljavca interoperabilnega sistema, ki ni udeleženec.
Člen 8
V primeru postopka zaradi nesolventnosti, ki se začne proti udeležencu v sistemu, se pravice in obveznosti tega udeleženca, ki so povezane ali izhajajo iz njegove udeležbe, določijo po zakonu, ki ureja ta sistem.
ODDELEK IV
LOČITEV PRAVIC IMETNIKOV DODATNEGA JAMSTVA OD UČINKOV NESOLVENTNOSTI PONUDNIKA
Člen 9
Pravice upravljavca sistema ali udeleženca do zagotovljenega dodatnega jamstva, v povezavi s sistemom ali katerim koli interoperabilnim sistemom in pravice centralnih bank držav članic ali Evropske centralne banke do zagotovljenega dodatnega jamstva ne vplivajo na postopek zaradi nesolventnosti proti:
udeležencu (v zadevnem sistemu ali v interoperabilnem sistemu);
upravljavcu interoperabilnega sistema, ki ni udeleženec;
nasprotni stranki do centralnih bank držav članic ali Evropske centralne banke; ali
kateri koli tretji osebi.
Tako dodatno jamstvo se lahko uporabi za izpolnitev teh pravic.
Če upravljavec sistema drugemu upravljavcu sistema v okviru interoperabilnega sistema zagotovi dodatno jamstvo, potem postopek zaradi nesolventnosti proti sprejemnemu upravljavcu sistema ne vpliva na pravice posredovalnega upravljavca sistema.
ODDELEK V
KONČNE DOLOČBE
Člen 10
Države članice navedejo sisteme in zadevne upravljavce sistema, ki naj se vključijo v področje uporabe te direktive, in jih priglasijo ESMA ter ga obvestijo o organih, ki so jih izbrale v skladu s členom 6(2). ESMA objavi navedene informacije na svojem spletnem mestu.
Upravljavec sistema sporoči državi članici, katere pravo se uporablja, udeležence sistema, vključno z vsemi morebitnimi posrednimi udeleženci, kot tudi vse spremembe v zvezi z njimi.
Poleg navedbe iz drugega pododstavka lahko države članice uvedejo nadzor ali zahteve za odobritev za sisteme, ki spadajo v njihovo sodno pristojnost.
Institucija obvešča vsakogar s pravnim interesom na podlagi njegove zahteve o sistemih, v katerih je udeležena, in mu priskrbi podatke o glavnih pravilih, ki urejajo delovanje teh sistemov.
Sistem, določen pred začetkom veljavnosti nacionalnih določb za izvedbo Direktive 2009/44/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 6. maja 2009 o spremembi Direktive 98/26/ES o dokončnosti poravnave pri plačilih in sistemih poravnave vrednostnih papirjev in Direktive 2002/47/ES o dogovorih o finančnem zavarovanju glede povezanih sistemov in bančnih posojil, je še naprej določen za namene te direktive ( 7 ).
Prenosni nalog, ki vstopa v sistem pred začetkom veljavnosti nacionalnih določb za izvajanje Direktive 2009/44/ES, vendar je poravnan po začetku njihove veljavnosti, se šteje kot prenosni nalog za namene te direktive.
Člen 10a
Člen 11
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
Člen 12
Najpozneje tri leta po datumu iz člena 11(1) Komisija predloži Evropskemu parlamentu in Svetu poročilo o uporabi te direktive, če je primerno, skupaj s predlogi za njene spremembe.
Člen 12a
Komisija do 28. junija 2021 pregleda, kako države članice to direktivo uporabljajo za svoje domače institucije, ki so neposredno udeležene v sistemih, ki jih ureja pravo tretjih držav, in za dodatno jamstvo, predvideno v zvezi z udeležbo v teh sistemih. Komisija zlasti oceni, ali so potrebne nadaljnje spremembe te direktive v zvezi s sistemi, ki jih ureja pravo tretjih držav. Komisija Evropskemu parlamentu in Svetu predloži poročilo o tem, skupaj s predlogi za revizijo te direktive, kjer se zdi primerno.
Člen 13
Ta direktiva začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropskih skupnosti.
Člen 14
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
( 1 ) Uredba (EU) št. 575/2013 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. junija 2013 o bonitetnih zahtevah za kreditne institucije in o spremembi Uredbe (EU) št. 648/2012 (UL L 176, 27.6.2013, str. 1).
( 2 ) Direktiva 2014/65/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. maja 2014 o trgih finančnih instrumentov ter spremembi Direktive 2002/92/ES in Direktive 2011/61/EU (UL L 173, 12.6.2014, str. 349).
( 3 ) Direktiva (EU) 2015/2366 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2015 o plačilnih storitvah na notranjem trgu, spremembah direktiv 2002/65/ES, 2009/110/ES ter 2013/36/EU in Uredbe (EU) št. 1093/2010 ter razveljavitvi Direktive 2007/64/ES (UL L 337, 23.12.2015, str. 35).
( 4 ) Direktiva 2009/110/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. septembra 2009 o začetku opravljanja in opravljanju dejavnosti ter nadzoru skrbnega in varnega poslovanja institucij za izdajo elektronskega denarja ter o spremembah direktiv 2005/60/ES in 2006/48/ES in razveljavitvi Direktive 2000/46/ES (UL L 267, 10.10.2009, str. 7).
( 5 ) UL L 168, 27.6.2002, str. 43.
( 6 ) UL L 331, 15.12.2010, str. 84.
( 7 ) UL L 146X, 10.6.2009, str. 37.