This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Člen 49 Pogodbe o Evropski uniji
Člen 2 Pogodbe o Evropski uniji
Upravičenost
Država prosilka mora:
Država prosilka mora izpolnjevati tudi merila za pristop k EU. Ta so splošno znana kot københavnska merila, kot jih je določil Evropski svet junija 1993 v Københavnu. Ta merila so:
Evropski svet, ki se je sestal decembra 1995 v Madridu, je dodal, da morajo države kandidatke biti sposobne uporabljati pravo EU in zagotoviti, da ga bodo po prenosu v nacionalno zakonodajo učinkovito izvajale z ustreznimi upravnimi in pravosodnimi strukturami.
EU si pridržuje pravico do odločanja o tem, kdaj država kandidatka izpolnjuje merila za pristop. Sama EU pa mora biti sposobna vključevati nove članice.
Postopek
Prošnja
Evropska država, ki izpolnjuje merila iz člena 2 PEU, naslovi uradno prošnjo na Svet EU. Svet o prošnji obvesti Evropski parlament, Evropsko komisijo in nacionalne parlamente.
Mnenje Evropske komisije
Evropska komisija po posvetovanju s Svetom EU izda mnenje o prošnji zadevne države za članstvo v EU.
Status kandidatke
Svet EU soglasno na podlagi mnenja Komisije in ob podpori Evropskega sveta državi podeli status države kandidatke.
Pogajanja
Pogajanja se začnejo po soglasnem sklepu Sveta EU.
Pogajanja potekajo na medvladnih konferencah, ki se jih udeležijo vlade držav EU in vlada države kandidatke. Pravni red EU je zaradi učinkovite organizacije pogajanj razdeljen po področjih politike. (Trenutno obstaja 35 področij politike ali „poglavij“.)
Svet EU lahko za vsa poglavja določi merila za odprtje ali zaprtje poglavja, za nekatera posebna poglavja pa tudi vmesna merila. Sklep za določitev meril temelji na poročilu o pregledu posameznih poglavij. Poglavje se lahko začasno zapre samo, kadar država kandidatka pokaže, da že izvaja pravni red zadevnega poglavja – ali da ga bo začela izvajati do datuma pristopa in s tem izpolnila morebitna določena merila.
Komisija v predpristopni fazi spremlja prizadevanja države kandidatke za izvajanje pravnega reda. V tem postopku jim tudi pomaga s predpristopnimi finančnimi instrumenti, kot je TAIEX.
Prehodne ureditve – strani razpravljajo tudi o možnosti (in načinu) postopnega uvajanja nekaterih pravil, ki bi novi pristopni državi ali državam članicam EU zagotovile dovolj časa za prilagajanje. Razprave o tem potekajo predvsem v zadnjih fazah pogajanja.
Komisija obvešča Svet EU in Evropski parlament med celotnim postopkom, zlasti z letnimi širitvenimi svežnji, ki vsebujejo horizontalni strateški dokument v obliki sporočila o širitveni politiki ter poročila o posamezni državi. Te dokumente obravnava Evropski parlament, ki svoje ugotovitve predloži v obliki resolucij, sprejetih na plenarnih zasedanjih. Države kandidatke prav tako pripravijo letne nacionalne programe, v katerih ocenijo lasten napredek pri izvajanju različnih poglavij pravnega reda.
Pristop
Po zaključku pogajanj in dokončnem zaprtju vseh poglavij v svežnju se na konferenci držav članic EU za pripravo pristopne pogodbe pripravi in zaključi pristopna pogodba. Pristop mora soglasno odobriti Svet EU in pri tem prejeti soglasje Evropskega parlamenta. Pogodbo nato podpišejo vse države članice EU in pristopna država. Preden začne pristopna pogodba veljati, jo morajo podpisati vse države članice EU in pristopna država v skladu s svojimi ustavnimi postopki.
Več informacij je na voljo na straneh:
Prečiščena različica Pogodbe o Evropski uniji – Naslov VI – Končne določbe – Člen 49 (prejšnji člen 49 PEU) (UL C 202, 7.6.2016, str. 43).
Prečiščena različica Pogodbe o Evropski uniji – Naslov I – Skupne določbe – Člen 2 (UL C 202, 7.6.2016, str. 17).
Zadnja posodobitev 17.01.2020