This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0013
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE AND THE COMMITTEE OF THE REGIONS Ex Post evaluation of the 2011 European Capitals of Culture (Tallinn and Turku)
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Naknadno vrednotenje dogodka Evropska prestolnica kulture za leto 2011 (Talin in Turku)
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Naknadno vrednotenje dogodka Evropska prestolnica kulture za leto 2011 (Talin in Turku)
/* COM/2013/013 final */
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU, SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Naknadno vrednotenje dogodka Evropska prestolnica kulture za leto 2011 (Talin in Turku) /* COM/2013/013 final */
POROČILO KOMISIJE EVROPSKEMU PARLAMENTU,
SVETU, EVROPSKEMU EKONOMSKO-SOCIALNEMU ODBORU IN ODBORU REGIJ Naknadno vrednotenje dogodka Evropska
prestolnica kulture za leto 2011 (Talin in Turku) 1. Uvod To poročilo je pripravljeno na podlagi
člena 12 Sklepa št. 1622/2006/ES[1]
z dne 24. oktobra 2006 o vzpostavitvi aktivnosti Skupnosti za
dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2007 do 2019, v skladu s
katerim „[Komisija] vsako leto […] zagotovi zunanje in neodvisno vrednotenje
rezultatov dogodka Evropske prestolnice kulture iz prejšnjega leta v skladu s
cilji in kriteriji aktivnosti, določenimi v tem sklepu. Komisija predloži
poročilo o navedenem vrednotenju Evropskemu parlamentu, Svetu in Odboru regij
do konca leta, ki sledi dogodku Evropska prestolnica kulture.“ V tem poročilu so predstavljena stališča
Komisije o najpomembnejših sklepih in priporočilih zunanjega vrednotenja
dogodka Evropske prestolnice kulture za leto 2011, ki je na voljo na
naslednji povezavi: http://ec.europa.eu/culture/our-programmes-and-actions/capitals/evaluation-commissioned-by-the-eu_en.htm. Z zunanjim vrednotenjem sta bili najprej
posamično ovrednoteni dve evropski prestolnici kulture (v nadaljnjem besedilu:
EPK), in sicer Talin in Turku. Na podlagi primerjave ugotovitev so bili nato
sprejeti sklepi za obe prestolnici in aktivnost EPK. 2. Ozadje aktivnosti 2.1. Aktivnost
EU za dogodek Evropske prestolnice kulture Prvotni program „Evropsko mesto kulture“ se je
začel na medvladni ravni leta 1985[2].
Na podlagi te pobude je bila s Sklepom 1419/1999/ES vzpostavljena
aktivnost Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2005
do 2019[3].
Države članice so bile razvrščene po kronološkem zaporedju upravičenk za
organizacijo vsakoletnega dogodka. Države, ki so postale upravičene do
organizacije dogodka za določeno leto, so morale predstaviti mesta in prijave s
kulturnimi programi za zadevno leto oddati evropskemu izbirnemu svetu, ki je
glede njihovega imenovanja pripravil priporočila za Komisijo. Svet ministrov je
uradno imenoval EPK. Sklep 1419/1999/ES je
bil s 1. januarjem 2007 nadomeščen s Sklepom št. 1622/2006/ES,
ki je izpopolnil cilje ter uvedel dvostopenjski nacionalni natečaj in postopek
spremljanja za naziv od leta 2013. Z novim sklepom so bili uvedeni tudi
sestanki za spremljanje po imenovanju, ki se sklenejo s priporočilom odbora o
podelitvi nagrade prestolnicam v čast Meline Mercouri, če imenovana mesta
izpolnjujejo merila iz Sklepa št. 1622/2006/ES in izvajajo priporočila
izbirnega sveta in nadzornega odbora. Finančna podpora EU se zagotavlja iz
programa EU Kultura. V obdobju 2007–2013 je posamezni EPK na razpolago
največ 1,5 milijona EUR na leto. Za vsa imenovana mesta od
leta 2010 je bila uvedena faza spremljanja v skladu s Sklepom
št. 1622/2006/ES. 2.2. Evropski
prestolnici kulture za leto 2011 Estonija in Finska sta bili upravičeni do
organizacije dogodka EPK za leto 2011 na podlagi sklepa iz leta 2006,
katerega člen 14 zajema prehodne določbe o izboru in imenovanju. V sklepu iz leta 2006 je poleg tega
izrecno navedeno, da se za nazive za leta 2010, 2011 in 2012 glede meril,
ki se nanašajo na kulturne programe, uporablja sklep iz leta 1999, razen
če se mesta odločijo, da svoje programe sestavijo po merilih iz sklepa iz
leta 2006. Sofinanciranje in spremljanje EPK za leti 2011 in 2012 pa
naj bi potekala v skladu z novimi postopki iz sklepa iz leta 2006. S sklepom iz leta 2006 je bil uveden nov
mehanizem financiranja EU za EPK v obliki „nagrade Meline Mercouri“, ki se
imenovanim mestom podeljuje pred začetkom leta na podlagi poročil nadzornega
odbora. Nagrada je bila prvič podeljena prestolnicama za leto 2010 in
ponovno za leto 2011. Izbirni postopek je potekal leta 2007. Na
Finskem so se nacionalnega natečaja poleg Turkuja udeležila mesta Jyväslylä,
Lahti, Mänttä, Oulu, Rovaniemi in Tampere. V Estoniji je nacionalni natečaj
potekal v dveh krogih. V prvem krogu leta 2005 so se za naziv potegovala
mesta Haapsalu, Pärnu, Rakvere, Talin in Tartu. V drugi krog sta bila
povabljena Talin in Tartu, na koncu pa je zmagal Talin. Finska in estonska
vlada sta evropskemu izbirnemu svetu predlagali mesti Turku in Talin. Izbirni
svet je nato izdal poročilo, v katerem je za naziv EPK za leto 2011
priporočil finski Turku in estonski Talin, za mesti pa je pripravil tudi
priporočila za lažjo uresničitev predlaganih ciljev. Svet ministrov je
leta 2007 na podlagi priporočila Komisije mestoma uradno podelil naziv. 3. Zunanje vrednotenje 3.1. Pogoji
vrednotenja Komisija je za izvedbo zunanjega vrednotenja[4] EPK v letu 2011
pooblastila družbo ECORYS UK Ltd. Cilj vrednotenja je bil oceniti ustreznost,
učinkovitost, uspešnost ter morebitno trajnost in zapuščino teh EPK glede na
cilje aktivnosti in tiste cilje, ki sta jih EPK sami določili v prijavah in med
izvajanjem. Ocena je zajela tudi ustreznost, učinkovitost, uspešnost in
trajnost aktivnosti EPK kot celote. 3.2. Metodologija Obe mesti sta bili najprej
posamično ovrednoteni, na podlagi tega vrednotenja pa so
bili nato sprejeti sklepi za obe EPK. Vrednotenje je temeljilo na analizi
sekundarnih podatkov ter zbiranju in analizi primarnih podatkov. Analiza
sekundarnih podatkov je zajela informacije iz prvotnih prijav za EPK, študije
in poročila, ki sta jih naročili EPK, programe dogodkov, promocijsko gradivo in
spletne strani, statistične podatke in kvantitativne podatke EPK. Primarni
podatki so bili v glavnem zbrani s kvalitativnimi intervjuji, intervjuji z
vodstvenimi ekipami in ključnimi zainteresiranimi stranmi, opravljenimi v obeh
mestih med dvema obiskoma, ter telefonskimi intervjuji. Poleg tega so bili
projekti EPK pozvani, da v raziskavi sodelujejo z udeležbo v spletni raziskavi.
Pri primerjalnem pregledu in metavrednotenju so bili preučeni sklepi glede obeh
EPK, primerjale so se podobnosti in razlike med pristopoma, preverjena pa je
bila tudi kakovost raziskave. Sklepi in priporočila glede izvajanja aktivnosti
EPK kot celote so temeljili na ugotovitvah o obeh EPK za leto 2011. 3.3. Ugotovitve
ocenjevalca 3.3.1. Ustreznost
aktivnosti Pri vrednotenju je bilo
ugotovljeno, da je izvajanje aktivnosti ustrezalo členu 167 Pogodbe o
delovanju Evropske unije. Merila za izbor iz sklepov 1419/1999/ES
in št. 1622/2006/ES, so zagotavljala, da so kulturni programi nosilcev
naziva natančno ustrezali členu 167, čeprav merila vsaki EPK dopuščajo
svobodo pri razlagi ciljev Pogodbe na njim lasten način. Pri vrednotenju je
bilo tudi ugotovljeno, da aktivnost EPK še vedno ustreza ciljem EU ter
dopolnjuje druge pobude EU na področjih kulture, mladih, državljanstva,
izobraževanja in usposabljanja ter regionalnega razvoja. Izrecno sklicevanje na
razvoj kulture in turizma ter na potrebo po aktiviranju
velikih delov prebivalstva je prva vsebovala preambula sklepa iz leta 1999.
Ti sklicevanji sta bili pozneje okrepljeni z vključitvijo izrecnih meril v
zvezi s „spodbujanjem sodelovanja državljanov“ in „dolgoročnim razvojem“ v
sklep iz leta 2006. Mnoge EPK
so dodale še več izrecnih družbenih ali gospodarskih ciljev ali ciljev na
področju turizma. Vse večji pomen teh ciljev spremlja razprava o ravnotežju med
tem, ali je treba kulturo podpirati zaradi njej
lastne vrednosti ali kot sredstvo za doseganje oprijemljive in izračunljive
donosnosti naložb. 3.3.2. Ustreznost
EPK za leto 2011 Pri vrednotenju sta se
upoštevali motivacija mest pri prijavljanju za EPK ter ustreznost njunih ciljev
glede na cilje aktivnosti in člena 167. Preučil se je
tudi postopek, po katerem je bila motivacija EPK za leto 2011 pretvorjena
v niz ciljev, in spremembe navedenih ciljev v razvojni fazi. Obe EPK sta si zastavili cilje aktivnosti
ter jih prilagodili svojemu okolju in prednostnim nalogam. Načrtovali sta raznovrstna kulturna programa in s
tem povezane dejavnosti (npr. komunikacijske dejavnosti, prostovoljstvo itd.),
ustrezne glede na cilje EU v zvezi z „razvijanjem kulturnih dejavnosti“,
„spodbujanjem evropske razsežnosti kulture in evropske razsežnosti s pomočjo kulture“ ter „podpiranjem družbenega in
gospodarskega razvoja s pomočjo kulture“. 3.3.3. Učinkovitost
upravljanja Pri vrednotenju se je
preučila učinkovitost upravljanja EPK, vključno z organizacijskima modeloma,
postopki za izbor in izvajanje kulturnih dejavnosti in dogodkov,
komunikacijskimi in promocijskimi dejavnostmi ter postopki
za zbiranje sredstev. Podobno kot pri vrednotenju EPK za leta
od 2007 do 2010 je tudi pri vrednotenju EPK za leto 2011
poudarjeno, da je za izvajanje kulturnega programa pomembno oblikovati ustrezno
organizacijsko strukturo in ekipo z ustreznimi spretnostmi, a da to hkrati
predstavlja izziv. Za to je potreben širši nabor spretnosti, s tem pa drugačna
sestava, kot jo ima ekipa, ki je pripravila prvotno prijavo. Poleg tega je
treba uravnotežiti umetniške in politične interese ter zagotoviti, da obstoječe
zainteresirane strani kot sodelujoči partnerji sprejmejo morebiten novi
mehanizem izvajanja. Običajno je priporočljiva nova
in neodvisna struktura, ki je prilagojena političnemu in kulturnemu ozadju
mesta. EPK za leto 2011 na
različne načine ponazarjata te vidike. V Turkuju je bila fundacija, ustanovljena
posebej za izvajanje EPK, sprva tarča kritik zaradi pomanjkljive preglednosti
pri izboru projektov in omejene komunikacije z zainteresiranimi stranmi, mediji
in javnostjo. To se je spremenilo pred začetkom leta naziva, za enega ključnih
dejavnikov uspeha EPK za leto 2011 v Turkuju pa so se izkazale stabilne
strukture upravljanja in vodenja, ki so jih podpirali glavni politični akterji.
Tudi v Talinu je bila za EPK za leto 2011 ustanovljena nova fundacija,
vendar so pri upravljanju nastale težave. Zaradi zmanjšanja proračunskih
sredstev je bil na primer okrnjen kulturni program. 3.3.4. Učinkovitost
mehanizmov EPK Pri vrednotenju, ki
ocenjuje učinkovitost postopkov za izbor in spremljanje
ter finančnih postopkov, ki jih upravlja Evropska komisija, se ugotavlja, da
sedanji način spremljanja zagotavlja precej boljše rezultate kot v preteklih
letih. Tako spremljanje pa ne zagotavlja, da bi vsa mesta izpolnila vse svoje
zaveze, dane ob prijavi ter na prvi in drugi stopnji spremljanja, torej tudi z
vidika nagrade Meline Mercouri, ki se podeljuje na podlagi poročil nadzornega
odbora. Pri vrednotenju se poleg tega ugotavlja, da so
javni natečaji na nacionalni ravni v obeh državah članicah zbudili veliko zanimanje mest za EPK. Državi članici sta
lahko prosto določili lastna merila. Na podlagi ugotovitev o
EPK za leto 2011 ocenjevalci navajajo, da sta upravljanje in vodenje EPK
na nacionalni in lokalni ravni pogosto zahtevna ter da so politični vplivi še
vedno zelo veliki. Do neke mere je to pričakovano glede na naravo in obseg EPK.
Ocenjevalci zaključujejo, da je v večini mest z nazivom EPK pomembno
vzpostaviti neodvisno izvajalsko agencijo ter preprečiti neupravičeno politično
vplivanje na umetniško neodvisnost in nemoteno izvajanje dejavnosti. Finančna
sredstva za dosego pričakovanih rezultatov se med mesti zelo razlikujejo. Mesta
se v prijavah sicer posredno zavežejo glede financiranja, vendar je bilo
financiranje v Talinu precej skrčeno v primerjavi s prvotno prijavo, v manjšem
obsegu pa tudi v Turkuju. Ocenjevalci menijo, da je
aktivnost EPK na evropski ravni še vedno zelo stroškovno učinkovita v
primerjavi z drugimi instrumenti in mehanizmi politik EU. Vendar se je delež
nagrade Meline Mercouri v skupnem proračunu programa EPK močno razlikoval med
mestoma, s tem pa tudi njen pomen. V Turkuju je imela nagrada
predvsem simboličen pomen, v Talinu pa je predstavljala več kot 10 %
celotnega financiranja. V nobenem mestu pa nagrada niti pri kulturnikih niti
pri občinstvu ni bila posebej poudarjena. 3.3.5. Uspešnost
pri razvijanju kulturnih dejavnosti Ocenjevalci menijo, da sta
bili obe EPK za leto 2011 uspešni pri izvajanju kulturnih programov, ki
sta bila obsežnejša, inovativnejša in bolj mednarodna (npr. z vidika tem,
umetnikov/izvajalcev in občinstva) kot običajna kulturna ponudba. Programa sta
raziskovala nove teme, poudarila bogastvo, raznovrstnost in posebnost kulturne
ponudbe obeh mest ter uporabila nova ali neobičajna prizorišča. Talin je v prijavi predlagal kulturni program,
ki naj bi bil resnično nov in bi dopolnil obstoječo kulturno ponudbo mesta s
poudarkom na širši udeležbi, vključevanju uveljavljenih institucij in
neodvisnih izvajalcev ter uporabi javnih prostorov in industrijskih objektov
kot prizorišč. Kulturni program je bil sicer precej bolj omejen od prvotno
predlaganega (zaradi zmanjšanih proračunskih sredstev), vendar je še vedno
mogoče trditi, da je bila EPK učinkovita glede na prvotne cilje. Z vidika
obsega je program zajel 251 projektov in več kot 7 000 različnih
posamičnih dogodkov. Pritegnil je dva milijona ljudi, približno dvakrat več od
pričakovanega števila. 73 % nosilcev projektov je menilo, da je bila EPK
uspešna pri privabljanju obiskovalcev in gledalcev. Z vidika raziskanih
umetniških tem, uporabljenih prostorov in načina izvajanja je Talin postavil nov standard v primerjavi s kulturno ponudbo
mesta pred organizacijo dogodka. Turku
je z organizacijo dogodka EPK za leto 2011 okrepil svoj status kulturnega
mesta in povečal udeležbo prebivalcev mesta v kulturnih dejavnostih. Kulturni
program je omogočil izvedbo 165 projektov, v veliki meri izbranih prek
javnega razpisa za zbiranje predlogov leta 2008, in 8 000 prireditev.
Vključenih je bilo več kot 20 000 umetnikov, sodelujočih in
producentov, dogodki pa so pritegnili več kot 2 milijona obiskovalcev.
S projekti so se vzpostavili novi stiki in mreže, izboljšale pa so se tudi
operativne zmogljivosti na področju kulture. Okrepljeno sodelovanje med
ključnimi zainteresiranimi stranmi je bilo ocenjeno kot ena izmed glavnih
koristi za sektor kulture v Turkuju. Organizatorji so dobro uravnoteženost
kulturnega programa mesta dosegli z obsežnimi prireditvami ter lokalnimi
pobudami in projekti z medsektorsko razsežnostjo. 3.3.6. Uspešnost
pri spodbujanju evropske razsežnosti kulture in evropske razsežnosti s pomočjo
kulture Sklep iz leta 1999
„evropske razsežnosti“ ne določa izrecno, vendar nanjo
gleda predvsem z vidika kulturnega sodelovanja, kar vključuje poudarjanje
Evropejcem skupnih umetnostnih gibanj in slogov, za katere je dalo mesto pobudo
ali h katerim je pomembno prispevalo, ter spodbujanje dogodkov, ki vključujejo
ljudi, dejavne v kulturi, iz drugih mest držav članic in vodijo k trajnemu
kulturnemu sodelovanju, in razvoj njihovega gibanja v Evropski uniji. Merilo
„evropska razsežnost“ iz sklepa iz leta 2006 mestom dopušča prožno
razlago. Mestom, ki kandidirajo, so primeri na voljo v navodilih, ki so od
leta 2007 dostopna na spletu. Ocenjevalci menijo, da se
je evropska razsežnost prijave mesta Talin za EPK nanašala predvsem na vrnitev
mesta na kulturni zemljevid Evrope v luči (takrat) nedavnega pristopa Estonije
k EU. Teme z ustrezno evropsko razsežnostjo so se pojavljale zlasti v obliki
različnih mednarodnih festivalov ali posameznih projektov, ki so vsi morali
imeli takšno razsežnost v določeni obliki, ne pa prek celotnega programa. Za Turku ocenjevalci
ugotavljajo, da se je evropska razsežnost izražala zlasti v močnem poudarku na
regiji Baltskega morja. Poleg tega je v letu naziva okoli 50 % projektov
okrepilo sodelovanje z mednarodnimi partnerji na področju svojih dejavnosti.
Pomemben element je bil tudi povečanje prepoznavnosti mesta Turku zunaj Finske.
Čeprav so imele vsebine, ki sta jih
predstavila Talin in Turku, močno lokalno razsežnost, jih je mogoče obravnavati
kot nadaljevanje skupnih tem, ki so v bistvu evropske narave. Kulturna programa
obeh mest sta na primer poudarila skupno zgodovino, povezano z vlogo Rusije in
Baltskega morja, ter značilnosti sodobnih večkulturnih družb. Izkušnje z
organizacijo iz leta 2011 torej kažejo, da naziv EPK ponuja možnosti, da
se take lokalne vsebine smiselno predstavijo evropskemu občinstvu. Evropska
razsežnost kulturnih programov obeh EPK se je večinoma nanašala na prizadevanja
za podporo nadnacionalnemu kulturnemu sodelovanju in internacionalizacijo kulturnih
sektorjev mest. Evropske teme so bile sicer predstavljene v obeh EPK, vendar so bile pogosteje povezane s posameznimi projekti kot pa s
celotnim kulturnim programom. 3.3.7. Uspešnost
pri doseganju družbenih, gospodarskih in turističnih učinkov ter učinkov pri
razvoju mest Cilj obeh EPK za
leto 2011 je bil razvoj umetnosti in kulture kot načina za gospodarsko in
družbeno oživitev nekdanjih industrijskih območij. Ocenjevalci glede Talina
ugotavljajo, da je organizacija EPK pomembno prispevala h
gospodarskemu in urbanističnemu razvoju mesta, čeprav prvotne vizije ni
izpolnila v celoti. Talin si je ob prijavi zastavil ambiciozne cilje glede
podpore razvoju ustvarjalnega gospodarstva, izboljšanja kulturne infrastrukture
mesta in povečanja njegove privlačnosti za turiste. Mesto je te cilje nato tudi
ohranilo, vendar jih je razlagalo v smislu odpiranja mesta morju. V prvotni
prijavi so bili poudarjeni širši gospodarski in družbeni razvojni cilji, spremenjeni pristop pa je bil bolj osredotočen in bolje
usklajen s prednostnimi nalogami mesta. Z vidika razvoja
ustvarjalnega gospodarstva Talina dokazi kažejo, da lahko kulturni izvajalci
zdaj bolje in v večji meri delujejo na mednarodni ravni. Izvajalci imajo boljše
mednarodne povezave, med različnimi sektorji in umetniškimi disciplinami pa je
več sodelovanja. Ocenjevalci poudarjajo, da je krepitev te zmogljivosti še
toliko pomembnejša, saj Estonija nima dolge tradicije raznovrstnega,
neodvisnega in multidisciplinarnega kulturnega sektorja ali mnogih uveljavljenih
zasebnih in komercialnih izvajalcev v kulturnih in ustvarjalnih industrijah. Glede podpore družbenemu
razvoju s pomočjo kulture so bili cilji mesta Talin kot EPK za leto 2011
povezani bolj s povečanjem udeležbe v kulturi kot pa z družbenim razvojem kot takim.
EPK je razširila krog občinstva, ustvarjalcev, izvajalcev in prostovoljcev ter
izvedla obsežen program prostovoljstva. Naziv EPK je imel za Turku
pomemben gospodarski vpliv. Po ocenah ekonomske fakultete v Turkuju naj bi EPK
prispevala k dvigu zaposlovanja za 3 300 oseb na leto, skupna
proizvodnja pa naj bi se povečala za 260 milijonov EUR. Ta vpliv je bil
zlasti pomemben v turizmu. Ključni cilj za Turku je bil razvoj ustvarjalnih
industrij in ocenjevalci menijo, da je EPK pomagala uvrstiti to vprašanje v
ospredje političnih razprav. Turku 2011 je v svojem kulturnem programu kot
prva EPK poudaril povezave med kulturo, dostopom do kulture in blaginjo. Poleg
tega so organizatorji poskrbeli, da se kulturne dejavnosti niso odvijale le v
središču mesta, temveč tudi v posameznih predelih mesta. Okoli 1 500
prireditev in dejavnosti se je osredotočilo na vrtce, šole, bolnišnice, domove
za starejše in zapore. Mnogo umetniških del na javnih mestih je bilo namenjenih
naključnim mimoidočim. Udeležba v kulturnih dogodkih in dejavnostih se je
leta 2011 v primerjavi s prejšnjimi leti povečala. Kulturnemu sektorju
mesta Turku je bil prvič v pomoč usklajen program
prostovoljstva, ki je zajel širok razpon dejavnosti po mestu. Talin in Turku sta odločno
podprla aktivno udeležbo državljanov in se osredotočila na ljudi, ki se
kulturnih dejavnosti običajno udeležujejo redkeje. V Talinu je bila precejšnja
pozornost namenjena vključitvi ruske skupnosti. Organizatorji v
Turkuju so švedsko govorečo skupnost skušali pritegniti s prevodi gradiva v
švedščino. Vendar izkušnje obeh EPK kažejo, da so potrebni zelo drugačni
(običajno intenzivnejši) pristopi za povečanje udeležbe državljanov kot
ustvarjalcev ali izvajalcev v nasprotju z golim povečevanjem njihove udeležbe
med občinstvom. 3.3.8. Trajnost EPK naj bi predstavljala
„trajnosten in sestavni del dolgoročnega kulturnega in socialnega razvoja
mesta“[5].
Pri obeh EPK obstajajo dokazi o novih kulturnih dejavnostih, ki se bodo
nadaljevale po koncu leta naziva, in prenovljenih kulturnih prostorih. Z
vidika trajne zmogljivosti za kulturo je EPK obogatila izkušnje in povečala
strokovnost ter izboljšala povezovanje v mreže in sodelovanje med kulturnimi
sektorji. Talin je ob koncu leta
naziva pripravil načrt za trajnost različnih kulturnih dejavnosti. V okviru EPK
je bilo organiziranih veliko novih ali razširjenih dogodkov, od katerih se jih
bo mnogo nadaljevalo leta 2012 in še dlje. 82 % izvajalcev je v
odgovoru na anketo navedlo, da bodo nadaljevali nekaj ali vse svoje dejavnosti,
nadaljnjih 8 % pa je izjavilo (čeprav se njihov projekt v okviru EPK ne bo
nadaljeval), da so dobili navdih za izvajanje novih dejavnosti leta 2012. V Turkuju so strategijo trajnosti začeli
pripravljati sredi leta 2011. Kot pomemben učinek leta EPK je bilo
omenjeno okrepljeno sodelovanje med kulturnimi izvajalci in drugimi
zainteresiranimi stranmi. Dejavnosti nekaterih projektov se bodo leta 2012
izvajale v večjem obsegu kot leta 2011. Fundacija Turkuju 2011 bo nekatere
dejavnosti financirala še do leta 2013 in zagotavljala podporo za nekatere mreže in združenja, s čimer bo
prispevala k izvajanju strategije trajnosti. Kot je bilo ugotovljeno
pri prejšnjih vrednotenjih, EPK vzpostavlja nove dejavnosti, sodelovanje in
kulturne objekte, ki so trajni tudi po samem letu naziva. To velja za obe
mesti, ki sta naziv gostili leta 2011. Ustanovitev (ali nadaljnje
delovanje) posebne agencije je eden izmed načinov za zagotovitev pozitivne
zapuščine. EPK za leto 2011 sta pokazali potencial za boljše upravljanje
kulture v obeh mestih in večji prispevek kulturnega sektorja k širšemu razvoju
mesta. Vendar bo na uresničitev tega potenciala treba še počakati, odvisna pa
bo od odločitev ključnih zainteresiranih strani. 4. Glavna priporočila zunanjega
vrednotenja in zaključki Komisije Komisija se strinja s
splošnimi priporočili ocenjevalcev na podlagi ugotovitev o EPK za
leto 2011, ki pa se nanašajo na izvajanje aktivnosti EPK kot celote.
Ocenjevalci ugotavljajo, da ostaja naziv EPK zelo cenjen, da nastajajo v okviru
EPK obsežni kulturni programi in da ima ta tudi pomembne učinke. Naziv in
finančni prispevek EU imata velik učinek vzvoda pri zagotavljanju stroškovne
učinkovitosti in uspešnosti pobude. Komisija se pridružuje splošni oceni
ocenjevalca in sprejema njegova priporočila, predstavljena v zgornjem poglavju. Priporočila so večinoma v
skladu z nedavnim predlogom Komisije za sklep Evropskega parlamenta in Sveta o
vzpostavitvi aktivnosti Unije za evropske prestolnice kulture za leta
od 2020 do 2033[6].
Novi predlog je bil pripravljen na podlagi različnih prispevkov, med katerimi so bili sklepi konference ob 25. obletnici EPK
marca 2010, neodvisna vrednotenja preteklih prestolnic, neodvisno
vrednotenje sedanjih postopkov izbora in spremljanja, spletno posvetovanje,
javno posvetovanje ter lastne izkušnje GD za
izobraževanje in kulturo z usklajevanjem pobude od leta 1999. Cilj tega predloga je
utrditi prednosti trenutnega programa, ki na splošno dobro deluje, hkrati pa se
učiti iz izkušenj in uvesti nekatere izboljšave za zagotovitev čim večjih
potencialnih koristi za gostitelje naziva ter udeležbe v razpisnem postopku za
vsa mesta, ki se potegujejo za naziv, in njihove državljane. Novi predlog
ohranja glavne značilnosti in splošno strukturo sedanjega programa, zajema pa
tudi nekaj izboljšav. Poudarja zlasti, da bi bilo treba naziv še naprej
podeljevati po sistemu kroženja med državami članicami. Predlog poleg tega
odraža naslednja priporočila iz preteklih vrednotenj: –
uvedbo splošnega cilja,
povezanega s prispevkom kulture k dolgoročnemu razvoju mest; –
uvedbo jasnejšega in
celovitejšega sklopa meril za izbor, tudi glede upravljanja in financiranja; –
strožje pogoje za podelitev
nagrade Meline Mercouri glede na napredek mesta pri uresničevanju zavez in
njihovo uporabo logotipa EU v komunikacijskem gradivu ter odlog izplačila med
letom naziva; –
obveznost, da mesta z izvedbo
nekaterih raziskovalnih nalog izboljšajo merjenje
doseganja ciljev. Pripomniti je treba, da
predlog Komisije upošteva tudi priporočila vrednotenja za leto 2010 glede
uvedbe morebitnega odprtja aktivnosti za države kandidatke in potencialne
države kandidatke ter obveznosti, da imajo mesta, ki se potegujejo za naziv, ob
oddaji prijave izoblikovano strategijo za kulturni razvoj mesta, ter glede
ohranjanja osredotočenosti aktivnosti na mesta. V skladu s priporočilom
vrednotenja za leto 2011 je Komisija 15. oktobra 2012
organizirala izmenjavo dobrih praks med preteklimi, sedanjimi in prihodnjimi
evropskimi prestolnicami kulture s posebnim poudarkom na mestih, ki se bodo za
naziv potegovala v prihodnosti, ter si bo za tako pozitivno izmenjavo
prizadevala tudi v prihodnosti. [1] Sklep
št. 1622/2006/ES Evropskega parlamenta in Sveta z
dne 24. oktobra 2006 o vzpostavitvi aktivnosti Skupnosti za
dogodek Evropske prestolnice kulture za leta 2007 do 2019
(UL L 304, 3.11.2006, str. 1). [2] Naziv
„Evropska prestolnica kulture“ je bil zasnovan, da bi še tesneje povezal
evropske državljane. Glej resolucijo ministrov za kulturo o letni organizaciji
„Evropskega mesta kulture“ z dne 13.6.1985. [3] Sklep 1419/1999/ES
Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. maja 1999 o
vzpostavitvi aktivnosti Skupnosti za dogodek Evropske prestolnice kulture za
leta 2005 do 2019 (UL L 166, 1.7.1999, str. 1). Sklep, kakor je
bil spremenjen s Sklepom št. 649/2005/ES (UL L 117, 4.5.2005,
str. 20). [4] Naknadno vrednotenje dogodka Evropske prestolnice
kulture za leto 2011, končno poročilo za Evropsko komisijo, http://ec.europa.eu/dgs/education_culture/evalreports/culture/2012/ecocreport_en.pdf,
opravljeno na podlagi okvirne pogodbe o opravljanju storitev
št. EAC/50/2009 za vrednotenje, storitve, povezane z vrednotenjem, in
podporo oceni učinka. [5] Sklep št. 1622/2006/ES. [6] COM(2012) 407 final.