This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 31977L0538
Council Directive 77/538/EEC of 28 June 1977 on the approximation of the laws of the Member States relating to rear fog lamps for motor vehicles and their trailers
Direktiva Sveta z dne 28. junija 1977 o približevanju zakonodaje držav članic o zadnjih svetilkah za meglo za motorna in priklopna vozila
Direktiva Sveta z dne 28. junija 1977 o približevanju zakonodaje držav članic o zadnjih svetilkah za meglo za motorna in priklopna vozila
UL L 220, 29.8.1977, p. 60–71
(DA, DE, EN, FR, IT, NL) Dokument je bil objavljen v posebni izdaji.
(EL, ES, PT, FI, SV, CS, ET, LV, LT, HU, MT, PL, SK, SL, BG, RO, HR)
No longer in force, Date of end of validity: 31/10/2014; razveljavil 32009R0661
Uradni list L 220 , 29/08/1977 str. 0060 - 0071
finska posebna izdaja: poglavje 13 zvezek 7 str. 0200
grška posebna izdaja: poglavje 13 zvezek 6 str. 0199
švedska posebna izdaja: poglavje 13 zvezek 7 str. 0200
španska posebna izdaja: poglavje 13 zvezek 7 str. 0212
portugalska posebna izdaja poglavje 13 zvezek 7 str. 0212
Direktiva Sveta z dne 28. junija 1977 o približevanju zakonodaje držav članic o zadnjih svetilkah za meglo za motorna in priklopna vozila (77/538/EGS) SVET EVROPSKIH SKUPNOSTI JE ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske gospodarske skupnosti, zlasti člena 100, ob upoštevanju predloga Komisije, ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta [1], ob upoštevanju mnenja Ekonomsko-socialnega odbora [2], ker se tehnične zahteve, ki jih morajo izpolnjevati motorna vozila na podlagi nacionalne zakonodaje, med drugim nanašajo tudi na zadnje svetilke za meglo; ker so te zahteve v posameznih državah članicah različne; ker je zato potrebno, da vse države članice poleg svojih obstoječih pravil ali namesto njih sprejmejo enake zahteve, zlasti da bi bilo mogoče uvesti postopek EGS-homologacije za vsak tip vozila na podlagi Direktive Sveta 70/156/EGS z dne 6. februarja 1970 o približevanju zakonodaje držav članic, ki se nanaša na homologacijo motornih in priklopnih vozil [3]; ker je v Direktivi 76/756/EGS [4] Svet določil skupne zahteve za namestitev svetlobnih in svetlobno-signalnih naprav na motorna in priklopna vozila; ker harmonizirani postopek homologacije sestavnega dela za zadnje svetilke za meglo omogoča vsaki državi članici preverjanje skladnosti s skupnimi konstrukcijskimi in preskusnimi zahtevami ter obveščanje drugih držav članic o svojih ugotovitvah, tako da jim pošlje izvod certifikata o homologaciji sestavnega dela, izpolnjenega za vsak tip zadnje svetilke za meglo; ker namestitev oznake o EGS-homologaciji sestavnega dela na vse zadnje svetilke za meglo, izdelane v skladu s homologiranim tipom, odpravlja potrebo po tehničnem preverjanju teh zadnjih svetilk za meglo v drugih državah članicah; ker je priporočljivo pripraviti osnutek tehničnih zahtev, ki bi imele isti cilj kakor tovrstne aktivnosti Gospodarske komisije za Evropo (UN); ker približevanje nacionalne zakonodaje, ki se nanaša na motorna vozila, posledično pomeni vzajemno priznavanje preskusov, ki jih opravi vsaka država članica na podlagi skupnih zahtev, SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO: Člen 1 1. Vsaka država članica podeli EGS-homologacijo sestavnega dela za vsak tip zadnje svetilke za meglo, ki izpolnjuje konstrukcijske in preskusne zahteve, določene v prilogah 0, II in III. 2. Država članica, ki je podelila EGS-homologacijo sestavnega dela, sprejme potrebne ukrepe zaradi preverjanja skladnosti proizvodnje s homologiranim tipom, po potrebi tudi v sodelovanju s pristojnimi organi v drugih državah članicah. Tako preverjanje je omejeno na naključno izbrane vzorce. Člen 2 Za vsak tip zadnje svetilke za meglo, homologiran na podlagi člena 1, države članice izdajo proizvajalcu ali njegovemu pooblaščenemu zastopniku oznako EGS-homologacije sestavnega dela, skladno z vzorcem iz Priloge II. Države članice sprejmejo vse ustrezne ukrepe, da preprečijo uporabo oznak drugih svetlobnih naprav, ki lahko ustvarijo zmedo pri ločevanju zadnjih svetilk za meglo, homologiranih v skladu s členom 1. Člen 3 1. Nobena država članica ne sme prepovedati dajanja na trg zadnjih svetilk za meglo zaradi njihove izdelave ali načina delovanja, če nosijo oznako EGS-homologacije sestavnega dela. 2. Vendar država članica lahko prepove dajanje na trg zadnjih svetilk za meglo, ki nosijo oznako EGS-homologacije sestavnega dela ob sistematični neskladnosti s homologiranim tipom. Ta država takoj obvesti druge države članice in Komisijo o sprejetih ukrepih ter navede razloge za svojo odločitev. Člen 4 Pristojni organi vsake države članice v enem mesecu pošljejo pristojnim organom drugih držav članic izvod certifikatov o homologaciji sestavnega dela, katerega primer je dan v Prilogi I, za vsak tip zadnje svetilke za meglo, ki so mu podelili ali zavrnili podelitev homologacije. Člen 5 1. Če država članica, ki je podelila EGS-homologacijo sestavnega dela, ugotovi, da določeno število zadnjih svetilk za meglo, ki nosijo enako oznako EGS-homologacije sestavnega dela, ni skladno s tipom, ki mu je podelila homologacijo, sprejme potrebne ukrepe zaradi zagotavljanja skladnosti proizvodnje s homologiranim tipom. Pristojni organi te države obvestijo pristojne organe drugih držav članic o sprejetih ukrepih, ki jih ob sistematični neskladnosti lahko razširijo na preklic EGS-homologacije sestavnega dela. Omenjeni organi sprejmejo enake ukrepe, če jih pristojni organi druge države članice obvestijo o takšni neskladnosti. 2. Pristojni organi držav članic se v enem mesecu medsebojno obvestijo o vsakem preklicu EGS-homologacije sestavnega dela in o razlogih za takšne ukrepe. Člen 6 V vsaki odločitvi, sprejeti na podlagi določb, sprejetih za izvajanje te direktive, o zavrnitvi ali preklicu EGS-homologacije sestavnega dela za zadnjo svetilko za meglo ali o prepovedi dajanja na trg takšne svetilke ali njene uporabe je treba podrobno navesti utemeljene razloge. O taki odločitvi je treba obvestiti prizadeto stranko in jo hkrati obvestiti o pravnih sredstvih, ki so ji po veljavni zakonodaji v državah članicah na voljo, in o časovnih rokih, predvidenih za uveljavljanje takih sredstev. Člen 7 Nobena država članica ne sme zavrniti podelitve EGS-homologacije ali nacionalne homologacije za vozilo zaradi njegovih zadnjih svetilk za meglo, če te nosijo oznako EGS-homologacije sestavnega dela in so vgrajene v skladu z zahtevami iz Direktive 76/756/EGS. Člen 8 Nobena država članica ne sme zavrniti ali prepovedati prodaje, registracije, začetka uporabe ali uporabe vozila zaradi njegovih zadnjih svetilk za meglo, če te nosijo oznako EGS-homologacije sestavnega dela in so vgrajene v skladu z zahtevami iz Direktive 76/756/EGS. Člen 9 V tej direktivi izraz "vozilo" pomeni vsako motorno vozilo, namenjeno za uporabo na cesti, z nadgradnjo ali brez nje, z vsaj štirimi kolesi in z največjo konstrukcijsko določeno hitrostjo, večjo od 25 km/h, in njegove priklopnike, razen tirnih vozil, kmetijskih in gozdarskih traktorjev in strojev ter komunalnih vozil. Člen 10 Vse spremembe, potrebne zaradi prilagajanja zahtevam iz prilog tehničnemu napredku, se sprejmejo po postopku, določenem v členu 13 Direktive 70/156/EGS. Člen 11 1. Države članice sprejmejo določbe, ki so potrebne zaradi upoštevanja te direktive, v 18 mesecih po njeni notifikaciji in o tem takoj obvestijo Komisijo. 2. Države članice zagotovijo, da se Komisiji predložijo besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva. Člen 12 Ta direktiva je naslovljena na države članice. V Luxembourgu, 28. junija 1977 Za Svet Predsednik W. Rodgers [1] UL C 118, 16.5.1977, str. 29. [2] UL C 114, 11.5.1977, str. 2. [3] UL L 42, 23.2.1970, str. 1. [4] UL L 262, 27.9.1976, str. 1. -------------------------------------------------- SEZNAM PRILOG PRILOGA 0: | Definicije, splošne zahteve, svetilnost, preskusni postopek, preskus odpornosti zoper toploto, barva oddane svetlobe, skladnost proizvodnje | PRILOGA I: | Vzorec certifikata o EGS-homologaciji sestavnega dela | PRILOGA II: | Zahteve glede EGS-homologacije sestavnega dela in označevanja | PRILOGA III: | Fotometrične meritve | -------------------------------------------------- PRILOGA 0 DEFINICIJE, SPLOŠNE ZAHTEVE, SVETILNOST, PRESKUSNI POSTOPEK, PRESKUS ODPORNOSTI ZOPER TOPLOTO, BARVA ODDANE SVETLOBE, SKLADNOST PROIZVODNJE 1. DEFINICIJE 1.1 Izraz "zadnja svetilka za meglo" pomeni svetilko, ki se uporablja za boljšo vidnost vozila z zadnje strani v gosti megli. 1.2 Izraz "referenčna os" pomeni značilno os svetlobnega signala, ki jo določi izdelovalec, da se uporablja kot referenčna smer (H = 0°, V = 0°) pri fotometričnih meritvah in pri vgradnji svetilke v vozilo. 1.3 Izraz "referenčno središče" pomeni presečišče referenčne osi s površino sevanja, ki ga določi proizvajalec svetilke. 1.4 Izraz "vidna površina sevanja" za določeno smer opazovanja pomeni pravokotno projekcijo ploskve, ki oddaja svetlobo na ravnino, pravokotno na smer opazovanja. 1.5 Izraz "tip zadnje svetilke za meglo" pomeni zadnje svetilke za meglo, ki se ne razlikujejo po bistvenih značilnostih, kakršne so: 1.5.1 tovarniško ime ali oznaka; 1.5.2 značilnosti optičnega sistema; 1.5.3 vsebovanje sestavnih delov, ki lahko spremenijo optične učinke z odbojem, lomom ali absorpcijo; 1.5.4 tip žarnice z žarilno nitko. 2. SPLOŠNE ZAHTEVE 2.1 Vsak vzorec, naveden v 1.2.3 Priloge II, mora biti skladen z zahtevami, opredeljenimi v točkah spodaj. 2.2 Zadnje svetilke za meglo morajo biti konstruirane in izdelane tako, da v normalnih okoliščinah uporabe, ne glede na tresljaje, ki so jim lahko izpostavljene med takšno uporabo, ostane njihovo delovanje zadovoljivo in obdržijo značilnosti, predpisane s to direktivo. 3. SVETILNOST 3.1 Vsak od dveh vzorcev, ki sta navedena v 1.2.3 Priloge II in izpolnjujeta zahteve iz 5 spodaj, mora oddajati svetlobo, katere svetilnost ne sme biti manjša od najmanjše svetilnosti in ne večja od največje svetilnosti, določene spodaj, meri pa se glede na referenčno os v smereh, prikazanih spodaj (izraženo v stopinjah od referenčne osi). 3.2 Svetilnost vzdolž osi H in V, med 10° v smeri proti levi in 10° v smeri proti desni ter med 5° navzgor in 5° navzdol, ne sme biti manjša od 150 cd. Svetilnost med osema ne sme biti manjša od 75 cd. 3.3 Svetilnost v vseh smereh, v katerih je svetlobo mogoče opaziti, ne sme preseči 300 cd. 3.4 Vidna površina sevanja proti referenčni osi ne sme preseči 140 cm2. 3.5 Priloga III navaja podrobnosti merilnih metod, ki jih je treba uporabiti. 4. PRESKUSNI POSTOPEK Vse meritve se izvedejo z brezbarvno etalonsko žarnico z žarilno nitko priporočenega tipa za zadnje svetilke za meglo, in sicer naravnane tako, da proizvaja normalen svetlobni tok, predpisan za ta tip svetilke. 5. PRESKUS TOPLOTNE ODPORNOSTI 5.1 Svetilka je predmet enournega preskušanja neprekinjenega delovanja, ki naj sledi 20-minutnemu času ogrevanja. Temperatura okolja naj bo 23 ± 5 °C. Žarnica naj bo iz kategorije, priporočene za to svetilko, tok pa naj se dovaja pri napetosti, ki daje navedeno povprečno moč pri ustrezni preskusni napetosti. 5.2 Kjer je navedena le največja moč, se preskus izvede z uravnavanjem napetosti, dokler ne dobimo moči, ki ustreza 90 % navedene moči. Povprečna ali največja moč, navedena zgoraj, naj bo v vseh primerih izbrana v razponu napetosti 6, 12 ali 24 V, pri kateri je dosežena vrednost najvišja. 5.3 Potem ko se svetilka ustali glede na temperaturo okolja, ne smejo biti zaznavne nikakršne motnje, deformacije, razpoke ali spremembe barve. 6. BARVA ODDANE SVETLOBE Svetlobna naprava mora oddajati rdečo svetlobo. Barva oddane svetlobe, izmerjena z uporabo izvora svetlobe s temperaturo barve 2854 K, ki ustreza svetlobnemu telesu A Mednarodne komisije za osvetlitev (CIE), mora biti znotraj meja spodnjih trikromatskih koordinat: meja proti rumeni : y ≤ 0,335, meja proti škrlatno rdeči : z ≤ 0,008. 7. SKLADNOST PROIZVODNJE Vsaka zadnja svetilka za meglo, ki nosi oznako o EGS-homologaciji sestavnega dela, mora biti skladna s homologiranim tipom in ustrezati fotometričnim pogojem iz 3 in 6. Kljub temu pa so pri zadnji svetilki za meglo, naključno izbrani iz serijske proizvodnje, zahteve glede najmanjše svetilnosti (merjene z etalonsko žarnico, kakor je navedeno pod 4) v vsaki relevantni smeri lahko omejene na 80 % najmanjše vrednosti iz 3. -------------------------------------------------- PRILOGA I +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- PRILOGA II ZAHTEVE ZA EGS-HOMOLOGACIJO SESTAVNEGA DELA IN OZNAČEVANJE 1. VLOGA ZA PODELITEV EGS-HOMOLOGACIJE SESTAVNEGA DELA 1.1 Vlogo za podelitev EGS-homologacije sestavnega dela vloži imetnik tovarniškega imena oziroma znamke ali njegov pooblaščeni zastopnik. 1.2 Za vsak tip zadnje svetilke za meglo je vlogi treba priložiti: 1.2.1 kratek tehnični opis z navedbo zlasti priporočenega tipa (oziroma tipov) žarnice, ki mora biti skladen s specifikacijami Mednarodne komisije za osvetlitev (CIE); 1.2.2 risbe (v trojniku), ki so dovolj podrobne, da omogočajo razpoznavnost tipa zadnje svetilke za meglo, in ki geometrijsko prikazujejo položaj, v katerem je zadnjo svetilko za meglo treba vgraditi v vozilo, os opazovanja, ki naj pri preskusih velja kot referenčna (vodoravni kot H = 0°, navpični kot V = 0°), in točko, ki naj pri omenjenih preskusih velja kot referenčno središče; 1.2.3 dva vzorca; če je zadnja svetilka za meglo takšna, da jo je mogoče vgraditi le na eno stran vozila, sta predložena vzorca lahko enaka in primerna za vgradnjo le na desno ali levo stran vozila; 1.2.4 dodatni vzorec, ki ostane v laboratoriju zaradi morebitnega poznejšega preverjanja, če se to izkaže za potrebno. 2. OZNAKE 2.1 Vzorca tipa zadnje svetilke za meglo, predložena v postopek EGS-homologacije sestavnega dela, morata imeti: 2.1.1 tovarniško ime ali znamko vložnika, ki mora biti jasno čitljiva in neizbrisna; 2.1.2 jasno čitljivo in neizbrisno oznako, ki navaja tip (oziroma tipe) priporočene žarnice; 2.1.3 dovolj prostora za namestitev oznake EGS-homologacije sestavnega dela, vključno z dodatnimi simboli iz 4; ta prostor mora biti prikazan v risbah iz 1.2.2. 3. EGS-HOMOLOGACIJA SESTAVNEGA DELA 3.1 Če vzorca, predložena skladno z 1.2.3, izpolnjujeta zahteve prilog 0, II in III, se podeli EGS-homologacija sestavnega dela in dodeli številka EGS-homologacije sestavnega dela. 3.2 Ta številka se ne sme dodeliti nobenemu drugemu tipu zadnje svetilke za meglo. 3.3 Pri vlogi za podelitev EGS-homologacije sestavnega dela za tip svetlobne ali svetlobno-signalne naprave, ki vključuje zadnjo svetilko za meglo in druge svetilke, se lahko podeli skupna oznaka EGS-homologacije sestavnega dela pod pogojem, da zadnja svetilka za meglo ustreza zahtevam te direktive in da je vsaka izmed drugih svetilk, ki je del svetlobne in svetlobno-signalne naprave, za katero naj bi se podelila EGS-homologacija sestavnega dela, skladna z direktivo, ki velja zanjo. 4. OZNAKE 4.1 Vsaka zadnja svetilka za meglo, ki je skladna s tipom, homologiranim po tej direktivi, mora imeti oznako EGS-homologacije sestavnega dela. 4.2 Ta oznaka je sestavljena iz pravokotnika okrog male črke "e", ki ji sledi številčna ali črkovna oznaka države članice, podeljevalke homologacije sestavnega dela: 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 6 za Belgijo, 11 za Združeno kraljestvo, 13 za Luksemburg, 18 za Dansko, IRL za Irsko. Vsebovati mora tudi številko EGS-homologacije sestavnega dela, ki ustreza številki certifikata o EGS-homologaciji sestavnega dela, izdanega za ta tip zadnje svetilke za meglo. 4.3 Oznako EGS-homologacije sestavnega dela je treba dopolniti z dodatnim simbolom "F". 4.4 Številka EGS-homologacije sestavnega dela mora biti nameščena na katero koli primerno mesto v bližini pravokotnika, ki obdaja črko "e". 4.5 Oznaka EGS-homologacije sestavnega dela in dodatni simbol morata biti nameščena na lečo svetilke ali eno izmed leč, in sicer tako, da sta neizbrisna in jasno čitljiva tudi, kadar je zadnja svetilka za meglo (oziroma zadnje svetilke za meglo) vgrajena v vozilo. 4.6 Primer oznake EGS-homologacije sestavnega dela in dodatnega simbola je prikazan v Dodatku 1. 4.7 Pri dodelitvi številke skupne EGS-homologacije sestavnega dela iz 3.3 za tip svetlobne in svetlobno-signalne naprave, ki vključuje zadnjo svetilko za meglo in druge svetilke, se lahko namesti ena oznaka EGS-homologacije sestavnega dela, ki je sestavljena iz: - pravokotnika okrog male črke "e", ki ji sledi črkovna ali številčna oznaka države članice, podeljevalke homologacije sestavnega dela, - številke EGS-homologacije sestavnega dela, - dodatnih simbolov, predpisanih v raznih direktivah, na podlagi katerih je bila podeljena EGS-homologacija sestavnega dela. 4.8 Dimenzije raznih sestavnih delov te oznake ne smejo biti manjše od največjih minimalnih dimenzij, ki jih za posamične oznake predvidevajo direktive, na podlagi katerih je bila podeljena EGS-homologacija sestavnega dela. 4.9 Primeri oznake homologacije sestavnega dela za svetlobno napravo, ki vključuje več svetilk, so navedeni v Dodatku 2. -------------------------------------------------- Dodatek 1 Primer oznake EGS-homologacije sestavnega dela +++++ TIFF +++++ Svetlobna naprava, ki ima zgoraj prikazano oznako EGS-homologacije sestavnega dela, je zadnja svetilka za meglo, za katero je bila EGS-homologacija sestavnega dela podeljena v Združenem kraljestvu (e 11) pod številko 1471. -------------------------------------------------- Dodatek 2 Primer oznak EGS-homologacije sestavnega dela +++++ TIFF +++++ Svetlobna naprava, ki ima zgoraj prikazano oznako EGS-homologacije sestavnega dela, je svetlobna naprava, ki vključuje smerno svetilko kategorije 2, zavorno svetilko, zadnjo pozicijsko svetilko, odsevnik razreda I in zadnjo svetilko za meglo, ki ji je bila podeljena EGS-homologacija sestavnega dela v Belgiji (e 6) pod številko 270. Puščica nakazuje, v katerem položaju je treba vgraditi to svetlobno napravo, ki jo je mogoče namestiti le na eno stran vozila. Puščica kaže proti prednjemu delu vozila. Primeri oznak na svetlobni napravi, za katero je bila podeljena EGS-homologacija in ki vključuje več integriranih svetilk Primeri oznak na EEC-homologirani napravi, ki združuje različne svetilke (združene svetilke) +++++ TIFF +++++ -------------------------------------------------- PRILOGA III FOTOMETRIČNE MERITVE 1. Med fotometričnimi meritvami je treba z ustreznim maskiranjem preprečiti nezaželeno razpršitev svetlobe. 2. Meritve je treba opraviti tako, da izpolnjujejo naslednje zahteve: 2.1 razdalja, na kateri se izvaja meritev, mora biti taka, da velja pravilo kvadrata oddaljenosti; 2.2 merilna oprema mora biti taka, da je kotna odprtina sprejemnika, gledano iz referenčnega središča svetilke, med 10' in 1°; 2.3 zahteva po svetilnosti za neko smer opazovanja je izpolnjena, če je izpolnjena v smeri, ki se od smeri opazovanja ne razlikuje za več kakor 15'. 3. Smer H = 0° in V = 0° ustreza referenčni osi (ki mora biti, ko je svetilka vgrajena v vozilo, vodoravna in vzporedna z vzdolžno srednjo ravnino vozila in usmerjena v zahtevano smer vidnosti). Potekati mora skozi referenčno središče. +++++ TIFF +++++ 3.1 Svetilnost zunaj osi je treba meriti znotraj romba, ki ga opisujejo skrajne smeri meritve (glej zgornji diagram). --------------------------------------------------