ISSN 1977-0790 |
||
Úradný vestník Európskej únie |
L 328 |
|
![]() |
||
Slovenské vydanie |
Právne predpisy |
Ročník 60 |
|
|
|
(1) Text s významom pre EHP |
SK |
Akty, ktoré sú vytlačené obyčajným písmom, sa týkajú každodennej organizácie poľnohospodárskych záležitostí a sú spravidla platné len obmedzenú dobu. Názvy všetkých ostatných aktov sú vytlačené tučným písmom a je pred nimi hviezdička. |
II Nelegislatívne akty
NARIADENIA
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/1 |
DELEGOVANÉ NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2017/2278
zo 4. septembra 2017,
ktorým sa mení príloha I k nariadeniu Rady (ES) č. 1217/2009 o vytvorení siete na zhromažďovanie účtovných údajov o príjmoch a o hospodárskej činnosti poľnohospodárskych podnikov v Európskej únii
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1217/2009 z 30. novembra 2009 o vytvorení siete na zhromažďovanie účtovných údajov o príjmoch a o hospodárskej činnosti poľnohospodárskych podnikov v Európskej únii (1), a najmä na jeho článok 3,
keďže:
(1) |
Príloha I k nariadeniu (ES) č. 1217/2009 obsahuje zoznam územných jednotiek informačnej siete poľnohospodárskeho účtovníctva (ďalej len „územné jednotky ISPÚ“) podľa jednotlivých členských štátov. |
(2) |
V súlade s uvedenou prílohou je Nemecko rozdelené na 16 územných jednotiek. Na účely nariadenia (ES) č. 1217/2009 Nemecko požiadalo o zlúčenie územných jednotiek ISPÚ Schleswig-Holstein a Hamburg do jednej územnej jednotky ISPÚ: Schleswig-Holstein/Hamburg. |
(3) |
Nariadenie (ES) č. 1217/2009 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť. |
(4) |
Aktualizovaný zoznam územných jednotiek ISPÚ stanovený v tomto nariadení by sa mal uplatňovať od účtovného roka 2018, |
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Príloha I k nariadeniu (ES) č. 1217/2009 sa týmto mení v súlade s prílohou k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Nariadenie sa uplatňuje od účtovného roka 2018.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 4. septembra 2017
Za Komisiu
predseda
Jean-Claude JUNCKER
(1) Ú. v. EÚ L 328, 15.12.2009, s. 27.
PRÍLOHA
V prílohe I k nariadeniu (ES) č. 1217/2009 sa zoznam územných jednotiek ISPÚ týkajúci sa Nemecka nahrádza takto:
„Nemecko
1. |
Schleswig-Holstein/Hamburg |
2. |
Niedersachsen |
3. |
Bremen |
4. |
Nordrhein-Westfalen |
5. |
Hessen |
6. |
Rheinland-Pfalz |
7. |
Baden-Württemberg |
8. |
Bayern |
9. |
Saarland |
10. |
Berlin |
11. |
Brandenburg |
12. |
Mecklenburg-Vorpommern |
13. |
Sachsen |
14. |
Sachsen-Anhalt |
15. |
Thüringen“ |
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/3 |
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2017/2279
z 11. decembra 2017,
ktorým sa menia prílohy II, IV, VI, VII a VIII k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 o uvádzaní krmív na trh a ich používaní
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 767/2009 z 13. júla 2009 o uvádzaní krmív na trh a ich používaní, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 a ktorým sa zrušujú smernica Rady 79/373/EHS, smernica Komisie 80/511/EHS, smernice Rady 82/471/EHS, 83/228/EHS, 93/74/EHS, 93/113/ES a 96/25/ES a rozhodnutie Komisie 2004/217/ES (1), a najmä na jeho článok 20 ods. 2 a článok 27 ods. 1,
keďže:
(1) |
S cieľom umožniť účelné označovanie sa v prípade krmiva pre spoločenské zvieratá v niektorých jazykoch Únie povoľujú špecifické výrazy. Z najnovšieho vývoja v odvetví krmív pre spoločenské zvieratá v dvoch členských štátoch vyplýva, že v jazykoch týchto členských štátov by pri označení krmiva pre spoločenské zvieratá boli primerané aj špecifické výrazy. |
(2) |
Príloha II k nariadeniu (ES) č. 767/2009 by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť. |
(3) |
Vzhľadom na technologický pokrok v analytike a na skúsenosti s dobrou laboratórnou praxou by sa mali preskúmať tolerancie pre analytické zložky a kŕmne doplnkové látky v kŕmnych surovinách a kŕmnych zmesiach. Príloha IV k nariadeniu (ES) č. 767/2009 by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť. |
(4) |
V narastajúcom počte povolení kŕmnych doplnkových látok v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 (2) sa stanovujú maximálne množstvá doplnkových látok v kŕmnych zmesiach a kŕmnych surovinách, pre ktoré predtým neboli stanovené takéto hodnoty, pričom v iných povoleniach sa nanovo stanovila koncepcia maximálneho odporúčaného obsahu doplnkovej látky v kompletnom krmive. Navyše technológia výroby krmiva môže viesť k zníženiu pridaného množstva doplnkových látok, ako sú vitamíny, ktoré môžu byť takisto prirodzene prítomné v konečnom výrobku. V praxi to môže spôsobiť nejasnosti, ak má prevádzkovateľ označiť pridané množstvo, ale štátna inšpekčná organizácia môže zanalyzovať a overiť len množstvo v konečnom výrobku. S cieľom zohľadniť tieto trendy a zabezpečiť vyvážené, primerané a účelné označovanie kŕmnych surovín a kŕmnych zmesí by sa prílohy VI a VII k nariadeniu (ES) č. 767/2009 mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť. |
(5) |
Technologický vývoj umožňuje vo vyššej miere využívať potraviny, ktoré už nie sú určené na ľudskú spotrebu, ako krmivo. Takéto „bývalé potraviny“ sú ako kŕmne suroviny uvedené v nariadení Komisie (EÚ) č. 68/2013 (3). Keďže však kvalita takýchto bývalých potravín v niektorých prípadoch nemusí byť v súlade s požiadavkami na krmivo, na označení takýchto bývalých potravín by malo byť uvedené, že ich použitie ako krmivo je povolené len po spracovaní. Príloha VIII k nariadeniu (ES) č. 767/2009 by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť. |
(6) |
Keďže neexistujú bezpečnostné dôvody na okamžité uplatňovanie zmien uvedených príloh, je v záujme zabránenia zbytočnému narušeniu obchodných praktík a vytváraniu administratívnej záťaže pre prevádzkovateľov vhodné stanoviť prechodné opatrenia umožňujúce plynulú zmenu označovania. |
(7) |
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá, |
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Prílohy I, IV, VI, VII, a VII k nariadeniu (ES) č. 767/2009 sa menia v súlade s prílohou k tomuto nariadeniu.
Článok 2
1. Kŕmne suroviny a kŕmne zmesi, ktoré boli označené pred 1. januárom 2019 v súlade s pravidlami platnými pred 1. januárom 2018 sa môžu naďalej uvádzať na trh a používať až do vyčerpania existujúcich zásob, ak sú určené pre zvieratá určené na výrobu potravín.
2. Kŕmne suroviny a kŕmne zmesi, ktoré boli označené pred 1. januárom 2020 v súlade s pravidlami platnými pred 1. januárom 2018 sa môžu naďalej uvádzať na trh a používať až do vyčerpania existujúcich zásob, ak sú určené pre zvieratá neurčené na výrobu potravín.
Článok 3
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 11. decembra 2017
Za Komisiu
predseda
Jean-Claude JUNCKER
(1) Ú. v. EÚ L 229, 1.9.2009, s. 1.
(2) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 z 22. septembra 2003 o doplnkových látkach určených na používanie vo výžive zvierat (Ú. v. EÚ L 268, 18.10.2003, s. 29).
(3) Nariadenie Komisie (EÚ) č. 68/2013 zo 16. januára 2013 o Katalógu kŕmnych surovín (Ú. v. EÚ L 29, 30.1.2013, s. 1).
PRÍLOHA
1. |
Príloha II sa mení takto: V odseku 3 sa písmeno b) nahrádza takto:
|
2. |
Príloha IV sa mení takto: Časť A sa nahrádza takto: „Časť A: Tolerancie pre analytické zložky stanovené v prílohách I, V, VI a VII
|
3. |
Príloha VI sa nahrádza takto: „PRÍLOHA VI Údaje na označení kŕmnych surovín a kŕmnych zmesí pre zvieratá určené na výrobu potravín Kapitola I: Povinné a dobrovoľné označovanie kŕmnych doplnkových látok, ako sa uvádza v článku 15 písm. f) a článku 22 ods. 1
Kapitola II: Označovanie analytických zložiek, ako sa uvádza v článku 17 ods. 1 písm. f) a článku 22 ods. 1
|
4. |
Príloha VII sa nahrádza takto: „PRÍLOHA VII Údaje na označení kŕmnych surovín a kŕmnych zmesí pre zvieratá neurčené na výrobu potravín Kapitola I: Povinné a dobrovoľné označovanie kŕmnych doplnkových látok, ako sa uvádza v článku 15 písm. f) a článku 22 ods. 1
Kapitola II: Označovanie analytických zložiek uvedené v článku 17 ods. 1 písm. f) a článku 22 ods. 1
|
5. |
Príloha VIII sa mení takto:
|
(1) Tolerancie sú uvedené buď ako absolútna percentuálna hodnota (táto hodnota sa musí odpočítať od uvádzaného obsahu alebo pripočítať k uvádzanému obsahu) alebo ako relatívna hodnota označená symbolom „%“, ktorý nasleduje po uvedenej hodnote (táto percentuálna hodnota sa musí uplatniť na uvádzaný obsah pri výpočte prijateľnej odchýlky).
(2) Uvedené tolerancie sa uplatňujú vtedy, ak nebola stanovená tolerancia v súlade s metódou EÚ alebo v súlade s úradnou vnútroštátnou metódou v členskom štáte, v ktorom sa krmivo uvádza na trh, alebo v súlade s metódou prijatou Európskym výborom pre normalizáciu. (https://standards.cen.eu/dyn/www/f?p=204:32:0::::FSP_ORG_ID,FSP_LANG_ID:6308,25&cs=1C252307F473504B6354F4EE56B99E235).“
(3) V nemeckom jazyku sa výraz „analytische Bestandteile“ môže nahradiť výrazom „Inhaltsstoffe“. Vo švédskom jazyku sa výraz „Analytiska beståndsdelar“ môže nahradiť výrazom „Analyserat innehåll“.
(4) V nemeckom jazyku sa výraz „analytische Bestandteile“ môže nahradiť výrazom „Inhaltsstoffe“. Vo švédskom jazyku sa výraz „Analytiska beståndsdelar“ môže nahradiť výrazom „Analyserat innehåll“.
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/12 |
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2017/2280
z 11. decembra 2017,
ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/220, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1217/2009 o vytvorení siete na zhromažďovanie účtovných údajov o príjmoch a o hospodárskej činnosti poľnohospodárskych podnikov v Európskej únii
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1217/2009 z 30. novembra 2009 o vytvorení siete na zhromažďovanie účtovných údajov o príjmoch a o hospodárskej činnosti poľnohospodárskych podnikov v Európskej únii (1), a najmä na jeho článok 5a ods. 2, článok 8 ods. 3 tretí a štvrtý pododsek a článok 19 ods. 3,
keďže:
(1) |
Vo vykonávacom nariadení Komisie (EÚ) 2015/220 (2) sa stanovuje počet podnikov poskytujúcich údaje za členský štát a za územnú jednotku informačnej siete poľnohospodárskeho účtovníctva (ISPÚ). Vo vykonávacom nariadení (EÚ) 2015/220 sa stanovuje, že členské štáty majú oznámiť Komisii plán výberu podnikov poskytujúcich údaje, ktorý zabezpečí reprezentatívnu účtovnú vzorku z danej oblasti prieskumu najneskôr dva mesiace pred začatím účtovného roka, na ktorý sa vzťahuje. |
(2) |
Na základe žiadosti Nemecka o zlúčenie územných jednotiek Schleswig-Holstein a Hamburg do jednej územnej jednotky pod názvom Schleswig-Holstein/Hamburg a žiadostí Grécka, Maďarska, Rumunska a Fínska o zmenu počtu podnikov poskytujúcich údaje alebo medzných hodnôt ekonomickej veľkosti z dôvodu štrukturálnych zmien v poľnohospodárstve, je vhodné týmto členským štátom umožniť zrevidovať ich plány výberu a/alebo medzné hodnoty ekonomickej veľkosti pre účtovný rok 2018 a zodpovedajúcim spôsobom prerozdeliť alebo upraviť počet podnikov poskytujúcich údaje. |
(3) |
Vzhľadom na narastajúci význam skoršej dostupnosti a vyššej kvality účtovných údajov Komisia podnecuje členské štáty k tomu, aby vyvinuli dodatočné organizačné úsilie s cieľom dosiahnuť väčšiu úplnosť údajov a umožniť, aby sa výkazy poľnohospodárskych podnikov predkladali pred lehotami stanovenými v článku 10 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2015/220. |
(4) |
Aby sa podporila skoršia dostupnosť, úplnosť a vyššia kvalita účtovných údajov predkladaných členskými štátmi, lehoty na zasielanie údajov a postup na vyplatenie štandardného poplatku by sa mali preskúmať a mali by sa naviazať na lehoty na predkladanie údajov ISPÚ zasielaných Komisii a na ich úplnosť. |
(5) |
Do článku 14 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2015/220 by sa malo zahrnúť prechodné ustanovenie týkajúce sa dostupnosti rozpočtových prostriedkov v účtovnom roku 2018. |
(6) |
V prílohe VIII k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) 2015/220 sa stanovuje forma a štruktúra účtovných údajov obsiahnutých vo výkaze poľnohospodárskeho podniku. V záujme jasnosti by sa v prílohe VIII mali uviesť dodatočné informácie, pokiaľ ide o predkladanie uvedených údajov. |
(7) |
Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/220 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť. |
(8) |
Navrhované zmeny by sa mali uplatňovať od účtovného roka 2018. |
(9) |
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre informačnú sieť poľnohospodárskeho účtovníctva, |
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2015/220 sa mení takto:
1. |
V článku 3 ods. 2 sa dopĺňa tento pododsek: „Nemecko, Grécko, Maďarsko, Rumunsko a Fínsko zrevidujú svoje plány výberu, ktoré oznámili na účtovný rok 2018. Svoje zrevidované plány výberu na uvedený účtovný rok oznámia Komisii do 31. marca 2018.“ |
2. |
Článok 14 sa nahrádza takto: „Článok 14 Výška štandardného poplatku 1. Štandardný poplatok uvedený v článku 19 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 1217/2009 sa stanovuje na 160 EUR za jeden výkaz poľnohospodárskeho podniku. 2. Ak prahová hodnota 80 % stanovená v článku 19 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 1217/2009 nie je splnená ani na úrovni územnej jednotky ISPÚ, ani na úrovni dotknutého členského štátu, zníženie uvedené v danom ustanovení sa uplatní len na vnútroštátnej úrovni. 3. Za predpokladu, že povinnosť dodržať prahovú hodnotu 80 % podľa článku 19 ods. 1 písm. a) nariadenia (ES) č. 1217/2009 so zreteľom na územnú jednotku ISPÚ alebo členský štát bola splnená, štandardný poplatok sa zvýši o:
4. Štandardný poplatok možno okrem zvýšenia podľa ods. 3 písm. a) a b) ďalej zvýšiť o 2 EUR za účtovný rok 2018 a o 5 EUR počnúc účtovným rokom 2019, ak Komisia overila účtovné údaje v súlade s článkom 13 ods. 1 písm. b) tohto nariadenia a výkazy sa považujú za riadne vyplnené v súlade s článkom 8 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1217/2009, a to buď v čase ich predloženia Komisii, alebo do dvoch mesiacov odo dňa, ktorým Komisia informovala predkladajúci členský štát, že predložené výkazy účtovných údajov nie sú riadne vyplnené.“ |
3. |
Prílohy I, II a VIII sa menia a dopĺňajú v súlade s prílohou k tomuto nariadeniu. |
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od účtovného roka 2018.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 11. decembra 2017
Za Komisiu
predseda
Jean-Claude JUNCKER
(1) Ú. v. EÚ L 328, 15.12.2009, s. 27.
(2) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2015/220 z 3. februára 2015, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1217/2009 o vytvorení siete na zhromažďovanie účtovných údajov o príjmoch a o hospodárskej činnosti poľnohospodárskych podnikov v Európskej únii (Ú. v. EÚ L 46, 19.2.2015, s. 1).
PRÍLOHA
Prílohy I, II a VIII k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) 2015/220 sa menia takto:
1. |
V prílohe I sa záznam týkajúci sa Rumunska nahrádza takto:
|
2. |
Príloha II sa mení takto:
|
3. |
Príloha VIII sa mení takto:
|
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/17 |
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2017/2281
z 11. decembra 2017,
ktorým sa v určitých vinohradníckych oblastiach Nemecka a vo všetkých vinohradníckych oblastiach Dánska, Holandska a Švédska povoľuje zvýšenie povolených hodnôt obohacovania vína vyrobeného z hrozna zo zberu v roku 2017
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a najmä na jeho článok 91,
keďže:
(1) |
V časti I časti A bode 3 prílohy VIII k nariadeniu (EÚ) č. 1308/2013 sa stanovuje, že členské štáty môžu v rokoch s mimoriadne nepriaznivými klimatickými podmienkami požiadať o zvýšenie povolených hodnôt zvyšovania obsahu alkoholu (obohacovania) vína, a to najviac o 0,5 obj. %. |
(2) |
Vzhľadom na to, že klimatické podmienky boli počas vegetačného obdobia mimoriadne nepriaznivé, Dánsko, Holandsko, Nemecko a Švédsko požiadali o uvedené zvýšenie povolených hodnôt obohacovania vína vyrobeného z hrozna zo zberu v roku 2017. Dánsko, Holandsko a Švédsko predložili takúto žiadosť pre všetky svoje vinohradnícke oblasti. Nemecko požiadalo o zvýšenie obohacovania len pre vína vyrobené z muštovej odrody viniča Dornfelder v oblastiach Ahr, Mittelrhein, Mosel, Nahe, Pfalz a Rheinhessen. |
(3) |
Z dôvodu výnimočne nepriaznivých poveternostných podmienok počas roka 2017 sa povolenými hodnotami zvyšovania prirodzeného obsahu alkoholu, ktoré sa stanovujú v časti I časti A bode 2 prílohy VIII k nariadeniu (EÚ) č. 1308/2013, neumožňuje, aby sa zo všetkých alebo určitých muštových odrôd viniča v určitých vinohradníckych oblastiach vyrábalo víno, ktoré má primeraný celkový obsah alkoholu a po ktorom by zvyčajne existoval na trhu dopyt. |
(4) |
Preto je vhodné povoliť zvýšenie povolených hodnôt obohacovania vína vyrobeného zo všetkých alebo určitých muštových odrôd viniča zo zberu v roku 2017 vo vinohradníckych oblastiach v Dánsku, Holandsku, Nemecku a vo Švédsku. |
(5) |
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov, |
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Odchylne od časti I časti A bodu 2 prílohy VIII k nariadeniu (EÚ) č. 1308/2013 sa vo vinohradníckych oblastiach ani v ich častiach uvedených v prílohe k tomuto nariadeniu a v prípade žiadnych ani určitých muštových odrôd viniča špecifikovaných v danej prílohe, prirodzený obsah alkoholu čerstvého hrozna zo zberu v roku 2017, hroznového muštu, kvasiaceho hroznového muštu, ešte kvasiaceho mladého vína a vína vyrobeného z hrozna zo zberu v roku 2017 nesmie zvýšiť viac ako o 3,5 obj. %.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 11. decembra 2017
Za Komisiu
predseda
Jean-Claude JUNCKER
(1) Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 671.
PRÍLOHA
Muštové odrody a vinohradnícke oblasti alebo ich časti, v ktorých sa povoľuje zvýšenie povolených hodnôt obohacovania podľa článku 1
Členský štát |
Vinohradnícke oblasti alebo ich časti (vinohradnícke zóny) |
Odrody |
Dánsko |
všetky vinohradnícke oblasti (zóna A) |
všetky povolené muštové odrody viniča |
Nemecko |
vinohradnícka oblasť Ahr (zóna A) |
Dornfelder |
vinohradnícka oblasť Mittelrhein (zóna A) |
||
vinohradnícka oblasť Mosel (zóna A) |
||
vinohradnícka oblasť Nahe (zóna A) |
||
vinohradnícka oblasť Pfalz (zóna A) |
||
vinohradnícka oblasť Rheinhessen (zóna A) |
||
Holandsko |
všetky vinohradnícke oblasti (zóna A) |
všetky povolené muštové odrody viniča |
Švédsko |
všetky vinohradnícke oblasti (zóna A) |
všetky povolené muštové odrody viniča |
ROZHODNUTIA
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/19 |
ROZHODNUTIE RADY (SZBP) 2017/2282
z 11. decembra 2017,
ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 29,
so zreteľom na návrh vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
keďže:
(1) |
Rada prijala 20. decembra 2010 rozhodnutie 2010/788/SZBP (1) o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike. |
(2) |
Rada prijala 12. decembra 2016 rozhodnutie (SZBP) 2016/2231 (2) v reakcii na obštrukcie volebného procesu a súvisiace porušovanie ľudských práv v Konžskej demokratickej republike. Rozhodnutím (SZBP) 2016/2231 sa zmenilo rozhodnutie 2010/788/SZBP a v jeho článku 3 ods. 2 sa zaviedli autonómne reštriktívne opatrenia. |
(3) |
Na základe preskúmania opatrení uvedených v článku 3 ods. 2 rozhodnutia 2010/788/SZBP by sa mali reštriktívne opatrenia obnoviť do 12. decembra 2018. |
(4) |
Rozhodnutie 2010/788/SZBP by sa malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť, |
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
V článku 9 rozhodnutia 2010/788/SZBP sa odsek 2 nahrádza takto:
„2. Opatrenia uvedené v článku 3 ods. 2 sa uplatňujú do 12. decembra 2018. Ak Rada dospeje k záveru, že ich ciele neboli dosiahnuté, podľa potreby sa obnovia alebo zmenia.“.
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 11. decembra 2017
Za Radu
predsednička
F. MOGHERINI
(1) Rozhodnutie Rady 2010/788/SZBP z 20. decembra 2010 o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike a o zrušení spoločnej pozície 2008/369/SZBP (Ú. v. EÚ L 336, 21.12.2010, s. 30).
(2) Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/2231 z 12. decembra 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2010/788/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Konžskej demokratickej republike (Ú. v. EÚ L 336I, 12.12.2016, s. 7).
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/20 |
ROZHODNUTIE RADY (SZBP) 2017/2283
z 11. decembra 2017
na podporu celosvetového mechanizmu nahlasovania nedovolených ručných a ľahkých zbraní a iných nedovolených konvenčných zbraní a munície s cieľom znížiť nebezpečenstvo nedovoleného obchodovania s nimi („iTrace III“)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 28 ods. 1 a článok 31 ods. 1,
so zreteľom na návrh vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
keďže:
(1) |
V Globálnej stratégii pre zahraničnú a bezpečnostnú politiku Európskej únie z roku 2016 (ďalej len „globálna stratégia EÚ“) sa zdôrazňuje, že Únia bude presadzovať mier a zaručí bezpečnosť svojich občanov a územia a zvýši svoj príspevok ku kolektívnej bezpečnosti. |
(2) |
V Európe, ako aj za jej hranicami sú pre túto výzvu hlavnými faktormi nedovolená výroba, transfer a obeh konvenčných zbraní vrátane ručných a ľahkých zbraní (ďalej len „RĽZ“) a ich nadmerné hromadenie a nekontrolované šírenie. Tieto nedovolené činnosti prispievajú k nestabilite v Európe a jej susedstve a v mnohých ďalších regiónoch sveta, zhoršujú konflikty a podkopávajú proces budovania mieru po skončení konfliktu, a preto predstavujú vážnu hrozbu pre mier a bezpečnosť v Európe. |
(3) |
V Stratégii EÚ zo 16. decembra 2005 na boj proti nedovolenému hromadeniu RĽZ a ich munície a nedovolenému obchodovaniu s nimi (ďalej len „stratégia EÚ pre RĽZ“), v ktorej sa stanovujú usmernenia pre činnosť Únie v oblasti RĽZ, sa zdôrazňuje, že RĽZ prispievajú k šíreniu terorizmu a organizovanej trestnej činnosti a významnou mierou sa podieľajú na vzniku a šírení konfliktov, ako aj rozklade štátnych štruktúr. |
(4) |
V stratégii EÚ pre RĽZ sa tiež uvádza, že Únia posilňuje a podporuje mechanizmus monitorovania sankcií a podporuje posilnenie kontroly vývozu, ako aj presadzovanie spoločnej pozície Rady 2008/944/SZBP (1), okrem iného presadzovaním opatrení na zlepšenie transparentnosti. |
(5) |
Akčným programom OSN na predchádzanie nedovolenému obchodovaniu s RĽZ vo všetkých jeho aspektoch, na boj proti nemu a jeho odstránenie (ďalej len „akčný program OSN“) prijatým 20. júla 2001 sa všetky členské štáty OSN zaviazali predchádzať nedovolenému obchodovaniu s RĽZ alebo ich odkláňaniu k neoprávneným príjemcom, a predovšetkým zohľadňovať pri posudzovaní žiadostí o vývozné povolenia nebezpečenstvo, že sa RĽZ odklonia do nedovoleného obchodovania. |
(6) |
Valné zhromaždenie Organizácie Spojených národov 8. decembra 2005 prijalo medzinárodný nástroj umožňujúci štátom včas a spoľahlivo odhaľovať a sledovať nedovolené RĽZ. |
(7) |
Na druhej konferencii o preskúmaní akčného programu OSN v roku 2012 všetky členské štáty OSN opätovne potvrdili svoj záväzok predchádzať nedovolenému obchodovaniu s RĽZ vrátane ich odkláňania k neoprávneným príjemcom, ako aj svoj záväzok, ktorý sa uvádza v akčnom programe OSN a týka sa posudzovania žiadostí o vývozné povolenia. |
(8) |
Dňa 24. decembra 2014 vstúpila do platnosti Zmluva o obchodovaní so zbraňami (ďalej len „ATT“). Predmetom ATT je vytvorenie najvyšších možných spoločných medzinárodných štandardov regulácie alebo zlepšenia regulácie medzinárodného obchodu s konvenčnými zbraňami, predchádzanie nedovolenému obchodovaniu s konvenčnými zbraňami a jeho odstraňovanie a predchádzanie ich odkláňaniu. Únia by mala podporiť všetky členské štáty OSN pri vykonávaní účinných kontrol transferov zbraní s cieľom zabezpečiť, aby ATT bola čo najúčinnejšia, predovšetkým pokiaľ ide o vykonávanie jej článku 11. |
(9) |
Únia už rozhodnutím Rady 2013/698/SZBP (2) a rozhodnutím Rady (SZBP) 2015/1908 (3) podporila spoločnosť Conflict Armament Research Ltd. (CAR) (iTrace I a II). |
(10) |
Únia si želá financovať iTrace III – tretiu fázu tohto celosvetového mechanizmu nahlasovania nedovolených RĽZ a iných nedovolených konvenčných zbraní a munície. Zníži sa tým nebezpečenstvo, že sa stanú predmetom nedovoleného obchodovania, a prispeje sa k dosiahnutiu uvedených cieľov, a to aj poskytovaním relevantných a včasných informácií o nedovolenom obchodovaní so zbraňami vnútroštátnym orgánom s právomocou vo vzťahu k vývozu zbraní, aby sa tak prispelo ku kolektívnej bezpečnosti Európy, ako sa to požaduje v globálnej stratégii EÚ, |
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Na účely vykonávania globálnej stratégie EÚ a stratégie EÚ pre RĽZ a v záujme presadzovania mieru a bezpečnosti sledujú činnosti projektov, ktoré Únia podporuje, tieto konkrétne ciele:
— |
trvalá údržba pre používateľa jednoduchého celosvetového systému riadenia informácií o RĽZ a iných konvenčných zbraniach a munícii, ktoré boli odklonené alebo s ktorými sa nedovolene obchodovalo (ďalej len „iTrace“), zdokumentovaných v oblastiach postihnutých konfliktom, aby tvorcovia politiky, odborníci na kontrolu konvenčných zbraní a úradníci zodpovední za kontrolu vývozu konvenčných zbraní mali relevantné informácie na účely vytvárania účinných stratégií a projektov vychádzajúcich z dôkazov proti nedovolenému šíreniu RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície, |
— |
odborná príprava a mentorstvo pre vnútroštátne orgány v štátoch postihnutých konfliktom s cieľom vybudovať na národnej úrovni udržateľné kapacity odhaľovania a sledovania nedovolených zbraní, podporovať udržateľnú spoluprácu s projektom iTrace, lepšie identifikovať priority fyzickej bezpečnosti a riadenia zásob (PSSM), efektívnejšie formulovať vnútroštátnu kontrolu zbraní a požiadavky pomoci pre presadzovanie práva (konkrétne iniciatívy financované zo strany EÚ, ako napríklad iARMS) a posilniť dialóg s misiami a iniciatívami EÚ, |
— |
zvýšená frekvencia a predĺženie výskumu v teréne v súvislosti s RĽZ a inými konvenčnými zbraňami a muníciou, ktoré sú v nelegálnom obehu v oblastiach postihnutých konfliktom, na účely vytvárania údajov iTrace v reakcii na jasné požiadavky členských štátov a delegácií Únie, |
— |
priama podpora orgánov pre kontrolu vývozu zbraní a tvorcov politiky v oblasti kontroly zbraní v členských štátoch vrátane opakovaných konzultačných návštev personálu projektu iTrace v hlavných mestách členských štátov, 24-hodinová pohotovosť na poskytovanie okamžitého poradenstva v súvislosti s posúdením rizika a stratégiami boja proti odkláňaniu, vývoj bezpečných desktopových aj mobilných palubných aplikácií umožňujúcich poskytovanie okamžitých oznámení o odklonení po vývoze a poskytovanie overovania po vyexpedovaní na požiadanie pre členské štáty zo strany personálu projektu iTrace, |
— |
zvýšenie povedomia osvetovou činnosťou o zisteniach projektu, propagácia účelu a dostupných funkcií systému iTrace tvorcom medzinárodných a národných politík, odborníkom na kontrolu konvenčných zbraní a orgánom povoľujúcim vývoz zbraní a zvýšenie medzinárodnej kapacity monitorovať nedovolené šírenie RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície a pomáhať tvorcom politík pri identifikácii prioritných oblastí pre medzinárodnú pomoc a spoluprácu a zníženie nebezpečenstva odkláňania RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície, |
— |
poskytovanie správ o hlavných politických otázkach, ktoré sa vypracujú na základe údajov z vyšetrovaní v teréne uvedených v systéme iTrace, týkajúcich sa konkrétnych oblastí, ktoré si vyžadujú medzinárodnú pozornosť, vrátane dôležitých vzorcov nedovoleného obchodovania s RĽZ a inými konvenčnými zbraňami a muníciou a regionálneho rozdelenia zbraní a munície, s ktorými sa nedovolene obchodovalo. |
Únia financuje tento projekt a jeho podrobný opis sa uvádza v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
Článok 2
1. Za vykonávanie tohto rozhodnutia zodpovedá vysoký predstaviteľ Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (ďalej len „VP“).
2. Projekt uvedený v článku 1 technicky vykonáva spoločnosť Conflict Armament Research Ltd (ďalej len „spoločnosť CAR“).
3. Spoločnosť CAR vykonáva svoje úlohy pod vedením VP. VP na tento účel uzavrie so spoločnosťou CAR potrebné dojednania.
Článok 3
1. Referenčná suma na vykonávanie projektu uvedeného v článku 1 je 3 474 322,77 EUR. Celkový odhadovaný rozpočet celého projektu je 3 993 676,97 EUR a na jeho zabezpečení sa finančne podieľa aj CAR a Nemecký federálny úrad pre zahraničie.
2. Výdavky financované zo sumy stanovenej v odseku 1 sa riadia v súlade s postupmi a pravidlami, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie.
3. Na správne riadenie referenčnej sumy uvedenej v odseku 1 dohliada Komisia. Komisia na tento účel uzatvorí so spoločnosťou CAR potrebnú dohodu. V dohode sa ustanoví, že spoločnosť CAR musí zabezpečiť zviditeľnenie príspevku Únie zodpovedajúce jeho výške.
4. Komisia sa usiluje uzavrieť dohodu uvedenú v odseku 3 čo najskôr po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia. O všetkých ťažkostiach v tomto procese, ako aj o dátume uzavretia dohody informuje Radu.
Článok 4
1. VP podáva Rade správu o vykonávaní tohto rozhodnutia na základe pravidelných opisných štvrťročných správ, ktoré pripraví spoločnosť CAR. Tieto správy tvoria základ pre hodnotenie, ktoré uskutoční Rada. V snahe pomôcť Rade pri hodnotení výsledkov tohto rozhodnutia Rady vykonáva hodnotenie projektu externý subjekt.
2. Komisia podáva správy o finančných aspektoch projektu uvedeného v článku 1.
Článok 5
1. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
2. Toto rozhodnutie stráca účinnosť 24 mesiacov odo dňa uzavretia dohody uvedenej v článku 3 ods. 3. Toto rozhodnutie však stráca účinnosť šesť mesiacov od jeho nadobudnutia účinnosti, ak sa v tejto lehote neuzavrie žiadna dohoda.
V Bruseli 11. decembra 2017
Za Radu
predsednička
F. MOGHERINI
(1) Spoločná pozícia Rady 2008/944/SZBP z 8. decembra 2008, ktorou sa vymedzujú spoločné pravidlá upravujúce kontrolu vývozu vojenskej technológie a materiálu (Ú. v. EÚ L 335, 13.12.2008, s. 99).
(2) Rozhodnutie Rady 2013/698/SZBP z 25. novembra 2013 na podporu celosvetového mechanizmu nahlasovania nedovolených ručných a ľahkých zbraní a iných nedovolených konvenčných zbraní a munície s cieľom znížiť nebezpečenstvo nedovoleného obchodovania s nimi (Ú. v. EÚ L 320, 30.11.2013, s. 34).
(3) Rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/1908 z 22. októbra 2015 na podporu celosvetového mechanizmu nahlasovania nedovolených ručných a ľahkých zbraní a iných nedovolených konvenčných zbraní a munície s cieľom znížiť nebezpečenstvo nedovoleného obchodovania s nimi („iTrace II“) (Ú. v. EÚ L 278, 23.10.2015, s. 15).
PRÍLOHA
Systém iTrace – celosvetový mechanizmus nahlasovania RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície
1. Kontext a zdôvodnenie podpory v rámci spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (SZBP)
1.1. |
Toto rozhodnutie sa zakladá na niekoľkých na seba nadväzujúcich rozhodnutiach Rady o boji proti destabilizačnému vplyvu odkláňania RĽZ a iných konvenčných zbraní a nedovolenému obchodovaniu s nimi, najmä na rozhodnutí Rady 2013/698/SZBP (1) z 25. novembra 2013 a na rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/1908 (2) z 22. októbra 2015, ktorými sa vytvoril a posilnil systém iTrace – celosvetový mechanizmus nahlasovania nedovolených RĽZ a iných nedovolených konvenčných zbraní a munície. Nedovolené šírenie RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície je hlavným faktorom, ktorý narúša stabilitu štátov a zhoršuje konflikty, čo predstavuje vážne ohrozenie mieru a bezpečnosti. Ako sa uvádza v Stratégii EÚ na boj proti nedovolenému hromadeniu ručných a ľahkých zbraní a ich munície a nedovolenému obchodovaniu s nimi (ďalej len „stratégia EÚ pre RĽZ“), nedovolené zbrane a munícia prispievajú k šíreniu terorizmu a organizovanej trestnej činnosti a významnou mierou sa podieľajú na vzniku a šírení konfliktov, ako aj rozklade štátnych štruktúr. Nedávne zistenia v rámci projektu iTrace z Iraku, Líbye a Sýrie a z iných komplexných konfliktov v blízkosti vonkajších hraníc Únie potvrdzujú východiská stratégie EÚ pre RĽZ. Činnosťami, ktoré sa realizovali na základe rozhodnutia (SZBP) 2015/1908, sa vytvoril systém iTrace – celosvetová iniciatíva monitorovania zbraní používaných v konfliktoch. Funguje v 27 štátoch postihnutých konfliktmi v Afrike, na Blízkom východe, v južnej a východnej Ázii a v poslednom čase aj v Latinskej Amerike. iTrace je najväčším verejným registrom odklonených konvenčných zbraní na svete na podporu štátov v ich úsilí o odhaľovanie a riešenie problému odkláňania v súlade so záväzkami podľa článku 11 Zmluvy o obchodovaní so zbraňami (ďalej len „ATT“) a kritéria 7 spoločnej pozície Rady 2008/944/SZBP (3). iTrace poskytuje presné nahlasovanie dodávok zbraní a munície, ktoré prúdia do rúk ozbrojených povstaleckých a ozbrojených síl, ktoré predstavujú hrozbu pre bezpečnosť Únie, vrátane siete al-Káida v islamskom Maghrebe a Dá'išu alebo Islamského štátu; poskytuje dôverné a rýchle výstrahy pre orgány členských štátov pre kontrolu vývozu v súvislosti s nebezpečenstvom odklonenia po vývoze; poskytuje kritické informácie v reálnom čase delegáciám Únie a diplomatickým misiám členských štátov v regiónoch postihnutých konfliktom o obchodovaní so zbraňami a dynamike konfliktov; a umožňuje venovať pozornosť povedomiu o kontrole zbraní a opatreniach v boji proti odkláňaniu prostredníctvom častého informovania v médiách s veľkým vplyvom na celom svete. |
1.2. |
Projekt iTrace však stále viac čelí žiadostiam členských štátov o poskytovanie priamych, osobných brífingov vnútroštátnym orgánom povoľujúcim vývoz zbraní (vrátane častých návštev hlavných miest) a o poskytovanie širšieho spektra zdrojov tvorcom politiky v oblasti kontroly vývozu zbraní. Cieľom tohto rozhodnutia je preto zabezpečiť pokračovanie a zintenzívnenie práce v rámci projektu podľa rozhodnutia (SZBP) 2015/1908 tým, že sa tvorcom politík, odborníkom na kontrolu zbraní a úradníkom zodpovedným za kontrolu vývozu zbraní v Únii budú naďalej poskytovať systematicky zozbierané relevantné informácie, ktoré ich podporia pri vypracúvaní účinných a podložených stratégií boja proti odkláňaniu a nedovolenému šíreniu konvenčných zbraní a ich munície, aby sa zvýšila medzinárodná a regionálna bezpečnosť. Tak sa ním naďalej bude podporovať ich úsilie skombinovať úspešnú stratégiu reakcie s vhodnou preventívnou akciou s cieľom bojovať proti nedovolenej ponuke a nedovolenému dopytu a zabezpečiť účinnú kontrolu konvenčných zbraní v tretích krajinách. |
1.3. |
Týmto rozhodnutím sa zabezpečuje trvalá údržba a ďalšie posilňovanie verejne dostupného online systému iTrace. Projekty uvedené v rozhodnutí (SZBP) 2015/1908 sa posilnia prostredníctvom: 1) zvýšenej frekvencie a dlhšieho trvania misií na zber údajov o nedovolených dodávkach konvenčných zbraní do regiónov postihnutých konfliktom; 2) individuálne prispôsobených podporných balíkov poskytovaných členským štátom,ktoré zahŕňajú priame konzultácie, individualizované údaje a správy, 24-hodinovú pohotovosť a overovanie po vyexpedovaní; a 3) odbornej prípravy a mentorstva pre vnútroštátne orgány v štátoch postihnutých konfliktom s cieľom vybudovať kapacity na boj proti odkláňaniu, zlepšiť riadenie zásob zbraní a zintenzívniť zber údajov pre iTrace. |
2. Celkové ciele
Akciou opísanou nižšie sa medzinárodné spoločenstvo ďalej podporí v boji proti destabilizujúcemu vplyvu odklonenia RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície a nedovoleného obchodovania s nimi. Tvorcom politík, odborníkom na kontrolu zbraní a úradníkom zodpovedným za kontrolu vývozu zbraní sa budú naďalej poskytovať relevantné informácie, ktoré ich podporia pri vypracúvaní účinných a podložených stratégií boja proti odkláňaniu a nedovolenému šíreniu RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície, aby sa zvýšila medzinárodná a regionálna bezpečnosť. Konkrétne, touto akciou sa:
a) |
zabezpečia konkrétne informácie o nedovolenom obchodovaní s RĽZ a inými konvenčnými zbraňami, ktoré sú potrebné na účinnejšie monitorovanie vykonávania akčného programu OSN týkajúceho sa nedovoleného obchodovania s RĽZ; |
b) |
posilní vykonávanie medzinárodného nástroja na sledovanie; |
c) |
pozornosť zacieli na hlavné trasy a subjekty zapojené do odkláňania konvenčných zbraní a munície do regiónov postihnutých konfliktom alebo medzinárodným teroristickým organizáciám a poskytnú sa dôkazy o skupinách a jednotlivcoch zapojených do nedovoleného obchodovania, čím sa podporia vnútroštátne súdne konania; |
d) |
posilní spolupráca medzi príslušnými orgánmi OSN, misiami a inými medzinárodnými organizáciami v oblasti sledovania RĽZ a iných konvenčných zbraní a poskytovania informácií, ktorými sa priamo podporí existujúci mechanizmus monitorovania vrátane systému INTERPOL-u na vedenie záznamov o nezákonných strelných zbraniach a ich sledovanie (iARMS), ktorý dopĺňa mechanizmus iTrace a ktorým sa zabezpečí koordinácia; |
e) |
poskytnú príslušné informácie na určenie prioritných oblastí pre medzinárodnú spoluprácu a pomoc na účinný boj proti odkláňaniu RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície a proti nedovolenému obchodovaniu s nimi, akou je napríklad financovanie projektov týkajúcich sa riadenia bezpečnosti zásob a/alebo riadenia hraníc; |
f) |
ponúkne mechanizmus na pomoc pri monitorovaní vykonávania ATT, konkrétne na zistenie odklonenia transferu konvenčných zbraní, ako aj na pomoc vládam pri posudzovaní rizika odklonenia pred vývozom konvenčných zbraní, osobitne rizika odklonenia v rámci prijímajúcej krajiny alebo opätovného vývozu za nežiaducich podmienok a |
g) |
poskytne individuálne prispôsobená pomoc a podpora členským štátom pri posudzovaní rizika a zmierňovaní účinkov. |
3. Dlhodobá udržateľnosť a výsledky projektu
Touto akciou sa poskytne trvalý rámec pre udržateľné monitorovanie nedovoleného šírenia RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície. Očakáva sa, že zásadne rozšíri existujúce informácie týkajúce sa zbraní a výrazne podporí cielený rozvoj účinných kontrol konvenčných zbraní a politík kontroly vývozu zbraní. Konkrétne, týmto projektom sa:
a) |
budú vkladať ďalšie údaje do systému riadenia informácií iTrace, čím sa zabezpečí dlhodobý zber a analýza údajov o nedovolených konvenčných zbraniach; |
b) |
tvorcom politík a odborníkom v oblasti kontroly konvenčných zbraní poskytne nástroj na vymedzenie účinnejších stratégií a stanovenie prioritných oblastí pomoci a spolupráce (napríklad identifikáciou mechanizmov spolupráce na subregionálnej a regionálnej úrovni, mechanizmov koordinácie a spoločného využívania informácií, ktoré je potrebné zaviesť alebo posilniť, identifikáciou nezabezpečených zásob jednotlivých krajín, nedostatočného riadenia inventáru, trás nedovolených transferov, slabých kontrol hraníc a nedostatočných kapacít v oblasti presadzovania práva); |
c) |
zabezpečí jeho vlastná flexibilita vytvárať informácie dôležité pre politiku bez ohľadu na rýchlo sa meniace politické požiadavky; |
d) |
významne zvýši efektívnosť medzinárodných organizácií a osôb, ktoré monitorujú zbrane, tým, že sa zabezpečí mechanizmus spoločného využívania informácií s čoraz širším rozsahom, a |
e) |
vybuduje udržateľná vnútroštátna kapacita štátov postihnutých konfliktom odhaľovať a sledovať nedovolené zbrane a účinnejšie sa zapojiť do medzinárodnej kontroly zbraní a procesov presadzovania práva. |
4. Opis činnosti
4.1. Projekt č. 1: Odborná príprava a mentorstvo pre vnútroštátne orgány v štátoch postihnutých konfliktom s cieľom odhaľovať a sledovať zbrane na medzinárodnej úrovni.
4.1.1. Cieľ projektu
Projektom sa poskytne odborná príprava „na požiadanie“ o odhaľovaní, sledovaní a riadení zbraní miestnym partnerom a podľa požiadaviek aj personálu na podporu mieru (vrátane misií OSN a Únie a skupín alebo komisií, ktoré monitorujú dodržiavanie sankcií). Takáto odborná príprava bude vychádzať zo spektra služieb, ktoré od roku 2014 ponúka CAR a ktoré napriek tomu, že sa financujú z prostriedkov mimo rozpočtu projektov iTrace I a II, preukázali svoju mimoriadnu dôležitosť pre uľahčenie realizácie projektov.
4.1.2. Činnosti projektu
V rámci projektu sa nasadí personál z vyšetrovacích tímov v teréne na zabezpečenie výučby na čím ďalej, tým technickejšej úrovni, ktorá bude zahŕňať:
a) |
úvod do zberu údajov o zbraniach s odkazom na konkrétne prípady; |
b) |
základné techniky odhaľovania zbraní a ich efektívneho zdokumentovania; |
c) |
štandardné operačné postupy zberu dôkazov a reťazec nakladania s dôkazmi; |
d) |
požiadavky v súvislosti s rozsiahlymi, regionálnymi a medzinárodnými vyšetrovaniami; |
e) |
vykonávanie medzinárodného nástroja na sledovanie; |
f) |
medzinárodné sledovanie zbraní a systémy sledovania zbraní (predovšetkým Interpol a Europol); |
g) |
využívanie veľkých dát (big data) a analýzy trendov a |
h) |
spôsoby (medzinárodnej) technickej pomoci a zásahy v záujme presadzovania práva. |
Tieto činnosti sa budú vykonávať popri vyšetrovaniach iTrace v teréne, a to vrátane spoločných vyšetrovaní (mentorstvo) vedených spoločne s vnútroštátnymi orgánmi vlády.
4.1.3. Výsledky projektu
Prostredníctvom projektu sa:
a) |
budú nabádať vnútroštátne orgány, aby zaručili lepší prístup pre vyšetrovacie tímy iTrace pôsobiace v teréne, reagujúc na opakované výzvy, aby tímy iTrace poskytli technickú pomoc a spoločnú vyšetrovaciu kapacitu, a zabezpečujúc rovnováhu vo vzťahu k rozširujúcim sa dátam iTrace; |
b) |
poskytne konkrétna pomoc na budovanie kapacít pre vlády príslušných štátov, ktoré sú vystavené vplyvom odkláňania zbraní, ale zároveň im chýbajú nástroje na odhaľovanie a nahlasovanie zbraní odklonených do oblastí konfliktov – čo je často predpokladom účinnejšieho riadenia zbraní na domácej úrovni, ktoré ako také podporuje vykonávanie ATT, ITI a PoA a plánovanie fyzickej bezpečnosti a riadenia zásob (PSSM), ako aj kontakt s medzinárodnými orgánmi presadzovania práva vrátane Interpolu (iARMS) a Europolu; |
c) |
podporí posilnený dialóg – konkrétne identifikáciou kľúčových zainteresovaných strán pre iné iniciatívy, ktoré podporuje Únia (napríklad vzťahy misií Únie a vlád hostiteľských krajín), a spustením iniciatív, ako je plánovanie PSSM (napríklad projekty riadenia zásob, ktoré podporuje Únia). |
4.1.4. Ukazovatele vykonávania projektu
Do 30 školení v teréne a mentorských návštev s dôrazom na opakované návštevy na podporu národných orgánov pri budovaní kapacít sledovania.
Projekt sa bude vykonávať počas celého dvojročného obdobia projektu iTrace.
4.1.5. Príjemcovia projektu
Odborná príprava a mentorské činnosti zo strany iTrace budú predstavovať priamy prínos pre vnútroštátne zainteresované strany v štátoch postihnutých konfliktom, a to vrátane orgánov presadzovania práva a prokurátorov. Program bude priamou podporou pre národný dialóg s iniciatívami pre kontrolu zbraní, ktoré financuje Únia, aj ďalšími takýmito iniciatívami, podporí sa ním aj využívanie medzinárodných mechanizmov sledovania (vrátane systému Interpolu iARMS a Europolu) a uľahčí sa ním zapojenie do projektov riadenia zásob, ktoré podporuje Únia, aj do iných projektov kontroly RĽZ.
4.2. Projekt č. 2: Posilnené vyšetrovania v teréne potrebné na ďalšie vkladanie údajov do systému iTrace v reálnom čase spolu s dôkaznými materiálmi o odkloneniach RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície a o nedovolenom obchodovaní s nimi a s ďalšími relevantnými informáciami.
4.2.1. Cieľ projektu
Projektom sa zvýši frekvencia a trvanie výskumu v teréne v oblasti RĽZ a iných konvenčných zbraní a munície, ktoré sú v obehu v oblastiach postihnutých konfliktom. Projekt sa prioritne zameria na krajiny, ktoré sú pre členské štáty zdrojom osobitného znepokojenia, okrem iného na Irak, Líbyu, Mali, Južný Sudán, Somálsko, Sýriu a Jemen.
Uzavretím formálnych dohôd o výmene informácií s misiami Únie a OSN a spektrom organizácií sa podporí projekt, ako aj selektívne zasielanie formálnych žiadostí o sledovanie vládam príslušných štátov. Okrem toho sa v rámci projektu bude naďalej viesť sekundárny výskum existujúcich informácií o relevantných transferoch, ktoré sa zozbierali od iných organizácií, ako je spoločnosť CAR, a tieto informácie sa budú overovať (a to aj prostredníctvom vyšetrovaní v teréne) na účely ich vloženia do systému iTrace.
4.2.2. Činnosti projektu
V rámci tohto projektu sa budú vykonávať tieto činnosti:
a) |
nasadenie kvalifikovaných odborníkov na zbrane, ktorí budú v teréne vykonávať analýzu nedovolených RĽZ a iných konvenčných zbraní, munície a súvisiaceho materiálu získaného zo štátov postihnutých konfliktom; |
b) |
analýza, preskúmanie a overenie dôkazných materiálov o nedovolených RĽZ a iných nedovolených zbraniach, munícii a o ich používateľoch, okrem iného: fotografie zbraní, ich súčiastok a vnútorných a vonkajších označení, obaly, súvisiace doklady o preprave a výsledky vyšetrovaní v teréne (používatelia, dodávatelia a trasy transferov); |
c) |
preskúmanie a overenie dodatočných najnovších dôkazov o nezákonných RĽZ a iných konvenčných zbraniach a munícii, ktoré zozbierali iné organizácie, ako je spoločnosť CAR, vrátane správ skupín na monitorovanie sankcií OSN, organizácií občianskej spoločnosti a medzinárodných spravodajských médií; |
d) |
vloženie všetkých zozbieraných a preskúmaných dôkazov do systému riadenia informácií iTrace a na online mapovací portál; |
e) |
identifikácia a podpora miestnych partnerov, aby sa zabezpečil udržateľný zber údajov na podporu systému iTrace počas celej doby trvania navrhovanej akcie a po jej skončení; |
f) |
nepretržité spojenie s národnými vládami na účely predbežného určenia národných kontaktných bodov a koordinačný mechanizmus na účely objasnenia rozsahu vyšetrovaní spoločnosti CAR a zmiernenia možných konfliktov záujmov pred jej vyšetrovaním. |
Projekt sa bude vykonávať postupne počas celého dvojročného obdobia projektu iTrace.
4.2.3. Výsledky projektu
Prostredníctvom projektu sa:
a) |
na mieste zdokumentujú hmotné dôkazy o konvenčných zbraniach a munícii, ktoré boli odklonené alebo s ktorými sa nedovolene obchodovalo v regiónoch postihnutých konfliktom; |
b) |
overia a spracujú prípady nedovoleného obchodovania na základe dôkazov, ktoré o konvenčných zbraniach a munícii, ktoré boli odklonené alebo s ktorými sa nedovolene obchodovalo, vo všetkých regiónoch zozbierala spoločnosť CAR, organizácie, ktoré majú so spoločnosťou CAR trvalé dohody o výmene informácií, a prípadne ďalšie organizácie; |
c) |
poskytnú konkrétne obrazové dôkazy o konvenčných zbraniach a munícii, ktoré boli odklonené alebo s ktorými sa nedovolene obchodovalo, vrátane fotografií zbraní a munície, sériových čísel, továrenských značiek, škatúľ, dodacích listov, dokladov o preprave a potvrdení o koncovom používateľovi; |
d) |
vytvárajú textové popisy nedovolenej činnosti vrátane trás nedovoleného obchodovania, aktérov zapojených do odkláňania alebo nedovoleného transferu a posúdenia spolupôsobiacich faktorov (vrátane neúčinného riadenia zásob a neúčinnej bezpečnosti zásob a premyslených sietí nedovolených dodávok, ktoré riadia štáty); |
e) |
vkladajú dôkazy uvedené vyššie do systému riadenia informácií iTrace a na online mapovací portál, ktoré budú plne prístupné verejnosti, ako aj členským štátom prostredníctvom desktopových aj mobilných platforiem. |
4.2.4. Ukazovatele vykonávania projektu
Až 50 nasadení do terénu (vrátane – v prípade potreby – predĺžených nasadení) v priebehu dvoch rokov s cieľom získať dôkazy, ktoré sa vložia do systému riadenia informácií iTrace a na online mapovací portál.
Projekt sa bude vykonávať počas celého dvojročného obdobia projektu iTrace.
4.2.5. Príjemcovia projektu
Prostredníctvom iTrace sa budú naďalej poskytovať komplexné informácie, ktoré budú výslovne zamerané v prvom rade a predovšetkým na tvorcov politík kontroly zbraní v členskom štáte, orgány povoľujúce vývoz zbraní, ako aj inštitúcie, agentúry a misie Únie. Títo príjemcovia Únie budú mať prístup aj k dôverným informáciám prostredníctvom bezpečných desktopových a mobilných platforiem, ktoré poskytne iTrace.
Verejné informácie budú naďalej prístupné všetkým príjemcom z Únie, ako aj mimo Únie, predovšetkým tvorcom národných politík kontroly zbraní a orgánom tretích krajín povoľujúcim vývoz zbraní. Zároveň tiež budú informácie uverejnené prostredníctvom iTrace využívať regionálne a medzinárodné organizácie (vrátane monitorovacích skupín pre kontrolu dodržiavania sankcií OSN, mierových misií OSN, UNODC, UNODA a INTERPOL-u); mimovládne výskumné organizácie (vrátane Bonnského medzinárodného centra pre konverziu (BICC), Skupiny pre výskum a informácie o mieri (GRIP), Štokholmského medzinárodného ústavu pre výskum mieru (SIPRI) a Small Arms Survey); organizácie ochrancov práv (vrátane Amnesty International a Human Rights Watch) a medzinárodné spravodajské médiá.
4.3. Projekt č. 3: Priama podpora orgánov pre kontrolu vývozu zbraní a tvorcov politiky v oblasti kontroly zbraní v členských štátoch
4.3.1. Cieľ projektu
Personál projektu iTrace bude pracovať v úzkej spolupráci s vnútroštátnymi orgánmi členských štátov, ktoré povoľujú vývoz zbraní. S informáciami, ktoré poskytnú vnútroštátne orgány členských štátov, ktoré povoľujú vývoz zbraní, sa bude zaobchádzať s náležitým rešpektom a dôvernosťou. iTrace tiež bude naďalej v kontakte s celým spektrom vnútroštátnych orgánov povoľujúcich vývoz zbraní v tretích krajinách. Tieto vzťahy budú predstavovať podporu pre viacero kritických aspektov medzinárodného úsilia o riešenie problému odkláňania konvenčných zbraní a nedovoleného obchodovania s nimi a posilnia sa nimi medzinárodné opatrenia proti odkláňaniu vrátane:
a) |
poskytovania podrobných údajov a dôkazov o zdokumentovaných odkloneniach orgánom povoľujúcim vývoz zbraní; |
b) |
podpory alebo poskytovania kapacít členským štátom na účely overovania po vyexpedovaní alebo po doručení na oficiálnu žiadosť vnútroštátnych orgánov členských štátov, ktoré povoľujú vývoz zbraní. |
4.3.2. Činnosti projektu
V rámci tohto projektu sa budú vykonávať tieto činnosti:
a) |
vysielanie tímov iTrace na opakované návštevy relevantných orgánov v hlavných mestách členských štátov s cieľom informovať o záležitostiach boja proti odkláňaniu a podávať správy o medzinárodných vyšetrovaniach; |
b) |
nepretržitá pohotovosť s cieľom poskytovať okamžité poradenstvo v súvislosti s bojom proti odkláňaniu alebo tvrdeniami v tlači pochádzajúcimi z neoverených informácií od tretej strany, s potenciálne negatívnymi dôsledkami; |
c) |
individualizovaný vývoj online ovládacích panelov pre orgány členských štátov povoľujúce vývoz zbraní, prostredníctvom ktorých budú prúdiť zabezpečené údaje zo systému iTrace – označovanie strán s históriou odkláňania zbraní červenou zástavkou, profilovanie vysokorizikových destinácií a nahlasovanie v reálnom čase, pokiaľ ide o odklonené zbrane vyrobené v danej krajine; a |
d) |
podpora alebo zabezpečenie kontrol po dodaní a kontrol používania (verifikácia) zo strany vyšetrovacích tímov iTrace v teréne pre členské štáty na oficiálnu žiadosť vnútroštátnych orgánov členských štátov, ktoré povoľujú vývoz zbraní. |
Projekt sa bude vykonávať počas celého dvojročného obdobia projektu iTrace.
4.3.3. Výsledky projektu
Prostredníctvom projektu sa:
a) |
bude poskytovať pomoc orgánom členských štátov povoľujúcim vývoz zbraní na ich žiadosť pri odhaľovaní odklonení po vývoze; |
b) |
budú poskytovať informácie orgánom členských štátov povoľujúcim vývoz zbraní s cieľom podporiť plnú analýzu rizika odkláňania (v súlade s ATT a spoločnou pozíciou 2008/944/SZBP) pred udelením vývozných povolení; |
c) |
budú orgánom členských štátov povoľujúcim vývoz zbraní na ich žiadosť poskytovať kapacity na účely overovania po vyexpedovaní; |
d) |
budú podporovať tvorcovia politiky v oblasti kontroly zbraní v členských štátoch poskytovaním aktuálnych informácií o trendoch odkláňania a nedovoleného obchodovania s cieľom podporiť zapojenie krajín do medzinárodných politických procesov a |
e) |
bude pomáhať vnútroštátnym orgánom presadzovania práva v členských štátoch podľa potreby a na ich žiadosť pri trestnoprávnych vyšetrovaniach. |
4.3.4. Ukazovatele vykonávania projektu
Koncepcia a vývoj individualizovaných desktopových a mobilných ovládacích panelov súčasnými tvorcami systému iTrace, prostredníctvom ktorých budú vnútroštátnym orgánom členských štátov plynúť informácie v aktuálnom čase zo zabezpečených častí systému iTrace. Asistenčné pracovisko obsluhované personálom projektu iTrace, zabezpečujúce plnú podporu orgánom členských štátov pre kontrolu vývozu zbraní a tvorcom politiky v oblasti kontroly zbraní. Do 30 návštev v hlavných mestách členských štátov na požiadanie.
Projekt sa bude vykonávať počas celého dvojročného obdobia projektu iTrace.
4.3.5. Príjemcovia projektu
Všetky členské štáty, ktoré prejavia záujem, pričom sa na požiadanie uskutočnia návštevy v hlavných mestách a misie overovania po vyexpedovaní.
4.4. Projekt č. 4: Osvetové činnosti zamerané na zainteresované strany a medzinárodná koordinácia
4.4.1. Cieľ projektu
Projektom sa dokáže prospech iTrace pre tvorcov medzinárodnej i vnútroštátnej politiky, odborníkov na kontrolu konvenčných zbraní a pre orgány povoľujúce vývoz zbraní. Osvetové činnosti sa tiež zamerajú na ďalšiu koordináciu spoločného využívania informácií a budovanie vhodných partnerstiev s jednotlivcami a organizáciami schopnými poskytovať informácie, ktoré je možné vkladať do systému iTrace.
4.4.2. Činnosti projektu
V rámci tohto projektu sa s náležitou pozornosťou tomu, aby sa zabránilo prekrývaniu s inými činnosťami, napríklad osvetou v súlade s ATT, realizujú tieto činnosti:
a) |
prezentácie personálu projektu iTrace na príslušných medzinárodných konferenciách o nedovolenom obchodovaní s konvenčnými zbraňami vo všetkých jeho aspektoch. Prezentácie personálu sa zamerajú na predvedenie iTrace s dôrazom na 1. jeho konkrétny prínos pri napomáhaní monitorovania vykonávania akčného programu OSN, ATT a ďalších relevantných medzinárodných nástrojov; 2. jeho užitočnosť pri identifikácii prioritných oblastí pre medzinárodnú pomoc a spoluprácu a 3. jeho užitočnosť ako profilovacieho mechanizmu na posúdenie rizík pre orgány povoľujúce vývoz zbraní; |
b) |
prezentácie personálu projektu iTrace pre vlády príslušných štátov a operácie na udržiavanie mieru. Prezentácie sa zamerajú na predvedenie iTrace príslušným oddeleniam misií s cieľom presadzovať a rozvíjať formálne dohody o výmene informácií, ktoré sú schopné vytvárať informácie, ktoré možno vkladať do systému iTrace, ako aj s cieľom pomôcť tvorcom politiky pri identifikácii prioritných oblastí pre medzinárodnú pomoc a spoluprácu. |
Projekt sa bude vykonávať počas celého dvojročného obdobia projektu iTrace.
4.4.3. Výsledky projektu
Prostredníctvom projektu sa:
a) |
preukáže užitočnosť iTrace a koncepcie dokumentovania, zberu a výmeny údajov o odkloneniach tvorcom vnútroštátnych a medzinárodných politík, ktorí sa usilujú o vykonávanie dohôd o kontrole konvenčných zbraní a o kontrole vývozu zbraní (akčný program OSN, ATT a ďalšie relevantné medzinárodné nástroje), a zhodnotí sa ich vykonávanie; |
b) |
poskytnú relevantné informácie, ktoré tvorcom politiky a odborníkom v oblasti kontroly konvenčných zbraní pomôžu pri identifikácii prioritných oblastí pre medzinárodnú pomoc a spoluprácu a pri vypracúvaní účinných stratégií proti odkláňaniu zbraní; |
c) |
orgánom povoľujúcim vývoz zbraní poskytnú okrem platformy pre ďalšiu spätnú reakciu a vylepšenie systému aj podrobné informácie o iTrace a o jeho užitočnosti v oblasti posúdenia rizika; |
d) |
uľahčí výmena informácií medzi vládami príslušných štátov a operáciami OSN na udržiavanie mieru vrátane spracúvania údajov a analýz pomocou systému iTrace; |
e) |
uľahčí nadväzovanie kontaktov v rámci rozširujúcej sa skupiny odborníkov v oblasti kontroly konvenčných zbraní, ktorí na mieste vyšetrujú odklonenie konvenčných zbraní a munície a nedovolené obchodovanie s nimi; |
f) |
zvýši povedomie verejnosti o sledovaní konvenčných zbraní a munície ako prostriedku na pomoc pri monitorovaní vykonávania akčného programu OSN, ATT a iných medzinárodných a regionálnych nástrojov na kontrolu zbraní a na kontrolu vývozu zbraní. |
4.4.4. Ukazovatele vykonávania projektu
Až do 20 informačných konferencií, na ktorých sa zúčastní personál iTrace. Na všetkých konferenciách sa bude prezentovať iTrace. Záverečná správa bude obsahovať programy konferencií a ich stručný súhrn.
Projekt sa bude vykonávať počas celého dvojročného obdobia projektu iTrace.
4.4.5. Príjemcovia projektu
Pozri oddiel 4.2.5. vyššie, kde sa nachádza celý zoznam príjemcov, ktorý je totožný so zoznamom príjemcov tohto projektu.
4.5. Projekt č. 5: Správy systému iTrace
4.5.1. Cieľ projektu
Projekt poskytne správy o kľúčových politických otázkach vypracované na základe údajov, ktoré sa získali z vyšetrovaní v teréne a nachádzajú sa v systéme iTrace. Správy sa zamerajú na zdôraznenie osobitných oblastí, ktoré vyvolávajú obavy medzinárodného spoločenstva, vrátane hlavných vzorcov nedovoleného obchodovania s konvenčnými zbraňami a muníciou, regionálneho rozdelenia konvenčných zbraní a munície, s ktorými sa nedovolene obchoduje, a prioritných oblastí, ktoré si vyžadujú medzinárodnú pozornosť.
4.5.2. Činnosti projektu
Podrobná analýza, ktorá povedie k zostaveniu, preskúmaniu, redakcii a uverejneniu až 10 správ systému iTrace.
4.5.3. Výsledky projektu
Prostredníctvom projektu sa:
a) |
vypracuje až 10 správ, pričom každá sa zameria na samostatnú otázku, ktorá vyvoláva obavy medzinárodného spoločenstva; |
b) |
zabezpečí rozšírenie správ systému iTrace do všetkých členských štátov; |
c) |
vypracuje cielená osvetová stratégia na zabezpečenie maximálneho celosvetového pokrytia; |
d) |
zabezpečí viditeľnosť akcie v politickej aréne a v medzinárodných spravodajských médiách, okrem iného prezentáciou informácií o nedovolených zbraniach podľa tém. Poskytovaním analýz dôležitých pre politiky na podporu prebiehajúcich procesov kontroly zbraní a prostredníctvom prispôsobenia správ tak, aby vyvolali čo najväčší záujem medzinárodných spravodajských médií. |
4.5.4. Ukazovatele vykonávania projektu
Počas trvania navrhovanej akcie sa vypracuje až 10 online správ mechanizmu iTrace a zabezpečí sa ich globálne rozšírenie.
4.5.5. Príjemcovia projektu
Pozri oddiel 4.2.5. vyššie, kde sa nachádza celý zoznam príjemcov, ktorý je totožný so zoznamom príjemcov tohto projektu.
5. Miesta vykonávania
Projekty 1 a 2 si budú vyžadovať rozsiahle nasadenie odborníkov na konvenčné zbrane do terénu v regiónoch postihnutých konfliktom. Tieto nasadenia sa posúdia individuálne vzhľadom na bezpečnosť, prístup a dostupnosť informácií. Spoločnosť CAR už nadviazala kontakty alebo začala s realizáciou projektov v mnohých dotknutých krajinách. Projekt č. 3 bude prebiehať v hlavných mestách členských štátov (pričom ďalšie návštevy krajiny sa vykonajú v závislosti od požiadaviek členských štátov). Projekt č. 4 bude prebiehať na medzinárodných konferenciách a v koordinácii s vládami príslušných štátov a príslušnými organizáciami po celom svete, aby sa zabezpečila čo najväčšia viditeľnosť projektu. Projekt č. 5 sa vypracuje v Belgicku, Taliansku, Francúzsku a Spojenom kráľovstve.
6. Trvanie
Celková odhadovaná dĺžka trvania všetkých projektov spolu je 24 mesiacov.
7. Vykonávací subjekt a viditeľnosť Únie
CAR zastrešuje malé vyšetrovacie tímy v teréne miestnymi obrannými a bezpečnostnými zložkami, personálom pre udržiavanie alebo podporu mieru a ďalšími aktérmi s bezpečnostnými mandátmi. Ak tieto zložky alebo misie zabezpečia zbrane alebo miesta zberu dôkazov, tímy CAR zozbierajú všetky dostupné dôkazy o zbraniach, súvisiacom materiáli a skupinách používateľov. V nadväznosti na to CAR sleduje všetky jednoznačne identifikovateľné položky a vykoná širokospektrálne vyšetrovania transferov zbraní, dodávok vojenského materiálu a podpory poskytnutej stranám, ktoré ohrozujú mier a stabilitu.
CAR spolupracuje s vnútroštátnymi orgánmi povoľujúcimi vývoz a vytvára rekonštrukciu dodávateľských reťazcov, ktoré sú zodpovedné za dodávky zbraní do ozbrojených konfliktov – odhaľuje nedovolenú činnosť a odklonenia zbraní z legálneho na nedovolený trh. CAR zaznamenáva všetky informácie vo svojom globálnom systéme monitorovania zbraní iTrace, ktorý obsahuje viac ako 100 000 záznamov o zbraniach používaných v konfliktoch a je najväčším registrom údajov o zbraniach používaných v konfliktoch na svete.
CAR využíva tieto informácie s cieľom a) upozorňovať členské štáty na odkláňanie zbraní a munície a b) umožniť cielené iniciatívy zamerané proti odkláňaniu vrátane revízie opatrení na kontrolu vývozu a medzinárodného diplomatického úsilia.
Táto metodika preukázala svoju schopnosť umožniť takmer okamžité odhalenie odklonenia, pričom tímy CAR v teréne informujú členské štáty o odklonených zbraniach, ktoré sú ešte stále nasadené v oblastiach postihnutých konfliktom (napríklad kým sú ešte nasadené v irackom Mosule). V niektorých prípadoch tímy CAR odhalili nepovolené opätovné transfery zbraní, ktoré sa uskutočnili do dvoch mesiacov od vyexpedovania zbraní z továrne.
Rozhodnutím (SZBP) 2015/1908 z 22. októbra 2015 sa CAR poskytuje podpora s cieľom pokračovať v projekte iTrace, ktorý bol vytvorený rozhodnutím 2013/698/SZBP, a ďalej ho rozšíriť. Projektmi nazývanými iTrace I a iTrace II sa iTrace pevne etabloval ako významná celosvetová iniciatíva na monitorovanie zbraní v oblastiach konfliktov, pričom sa jeho prostredníctvom poskytuje pomoc orgánom členských štátov povoľujúcim vývoz zbraní a tvorcom politiky pre kontrolu zbraní.
Únia okrem toho 2. decembra 2015 prijala akčný plán proti nedovolenému obchodovaniu so zbraňami a výbušninami a ich využívaniu, ktorý sa nazýva „rozšírené využívanie iTrace“, a odporučila, aby každý vnútroštátny orgán presadzovania práva, ktorý zistí odklonenie zbraní a munície, porovnal svoje zistenia so záznamami iTrace.
Spoločnosť CAR prijme všetky primerané opatrenia na zverejnenie faktu, že akcia bola financovaná Úniou. Takéto opatrenia sa vykonajú v súlade s manuálom pre komunikáciu a propagáciu vonkajšej činnosti EÚ stanoveným a uverejneným Komisiou.
Spoločnosť CAR tak zabezpečí viditeľnosť príspevku Únie prostredníctvom vhodného označovania a publicity, pričom sa vyzdvihne úloha Únie, zabezpečí sa transparentnosť jej akcií a zvýši sa povedomie o dôvodoch prijatia rozhodnutia, ako aj jeho podpore zo strany Únie a výsledkoch tejto podpory. V materiáloch vytvorených v rámci projektu sa bude viditeľne zobrazovať vlajka Únie v súlade s usmerneniami Únie pre vhodné používanie a presnú reprodukciu vlajky.
8. Predkladanie správ
CAR bude štvrťročne vypracúvať pravidelné opisné správy.
(1) Rozhodnutie Rady 2013/698/SZBP z 25. novembra 2013 na podporu celosvetového mechanizmu nahlasovania nedovolených ručných a ľahkých zbraní a iných nedovolených konvenčných zbraní a munície s cieľom znížiť nebezpečenstvo nedovoleného obchodovania s nimi (Ú. v. EÚ L 320, 30.11.2013, s. 34).
(2) Rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/1908 z 22. októbra 2015 na podporu celosvetového mechanizmu nahlasovania nedovolených ručných a ľahkých zbraní a iných nedovolených konvenčných zbraní a munície s cieľom znížiť nebezpečenstvo nedovoleného obchodovania s nimi („iTrace II“) (Ú. v. EÚ L 278, 23.10.2015, s. 15).
(3) Spoločná pozícia Rady 2008/944/SZBP z 8. decembra 2008, ktorou sa vymedzujú spoločné pravidlá upravujúce kontrolu vývozu vojenskej technológie a materiálu (Ú. v. EÚ L 335, 13.12.2008, s. 99).
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/32 |
ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2017/2284
z 11. decembra 2017
o poskytnutí podpory pre účasť štátov v regiónoch Afriky, Ázie a Tichomoria a Latinskej Ameriky a Karibiku na konzultačnom procese prípravnej skupiny expertov na vysokej úrovni pre Zmluvu o zákaze výroby štiepneho materiálu
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 28 ods. 1,
keďže:
(1) |
Európska rada 12. decembra 2003 prijala stratégiu EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia (ďalej len „stratégia“), ktorá v kapitole II obsahuje zoznam opatrení, ktoré sa majú vykonávať v záujme účinného multilateralizmu, ktorý je základným kameňom európskej stratégie boja proti šíreniu zbraní hromadného ničenia (ďalej len „ZHN“). Okrem iného sa v nej uvádza, že „EÚ je viazaná systémom multilaterálnych zmlúv, ktorým sa stanovuje právny a normatívny základ pre úsilie vynakladané na nešírenie“ a „cieľom politiky EÚ je dosiahnuť medzinárodnú dohodu o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach“. |
(2) |
EÚ túto stratégiu aktívne vykonáva a zavádza opatrenia uvedené v jej kapitole III, a to najmä uvoľňovaním finančných zdrojov na podporu konkrétnych projektov zameraných na posilnenie multilaterálneho systému nešírenia zbraní a multilaterálnych opatrení na budovanie dôvery. |
(3) |
Rada 8. decembra 2008 prijala svoje závery a dokument s názvom „Nové smery činnosti Európskej únie v boji proti šíreniu zbraní hromadného ničenia a ich nosičov“. V dokumente sa okrem iného uvádza, že EÚ sa zaväzuje pokračovať v opatreniach „v prospech začatia rokovaní o zmluve o zákaze výroby štiepneho materiálu (ďalej len“ FMCT „– Fissile Material Cut-off Treaty)“ a zintenzívniť ich. |
(4) |
EÚ neustále vyzýva na bezodkladné začatie a skoré ukončenie rokovania o Zmluve o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach na základe dokumentu CD/1299 a mandátu obsiahnutého v tomto dokumente. V rovnakom duchu EÚ nabáda všetkých členov konferencie o odzbrojení (ďalej len „CD“ – Conference on Disarmament), aby vyvinuli maximálne úsilie o prelomenie patovej situácie v rámci tejto konferencie a prijali komplexný a vyvážený program práce, ktorý zahŕňa bezodkladné začatie rokovaní o zmluve o zákaze výroby štiepneho materiálu (FMCT). |
(5) |
Valné zhromaždenie Organizácie Spojených národov (VZ OSN) prijalo v roku 2013 rezolúciu, ktorou sa zriadila skupina vládnych expertov (ďalej len „GGE“ – Group of Governmental Experts) z 25 štátov, ktorá má vydávať odporúčania o možných aspektoch, ktoré by prispeli k Zmluve o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach, ale nemá o nej rokovať. GGE predložila svoju správu prvému výboru VZ OSN (odzbrojenie) v roku 2015. |
(6) |
V roku 2016 Valné zhromaždenie Organizácie Spojených národov prijalo rezolúciu 71/259 s názvom „Zmluva o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach a iných jadrových výbušných zariadeniach“. V rezolúcii 71/259 sa od generálneho tajomníka žiada, aby zriadil prípravnú skupinu expertov na vysokej úrovni pre FMCT, ktorá má zvážiť a predložiť odporúčania týkajúce sa podstatných prvkov budúcej nediskriminačnej, multilaterálnej a medzinárodne a účinne overiteľnej zmluvy zakazujúcej výrobu štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach. Prípravná skupina expertov na vysokej úrovni pre FMCT bude mať členov z 25 štátov a usporiada dve neformálne konzultačné stretnutia otvorené všetkým členským štátom Organizácie Spojených národov, aby sa umožnila účasť všetkých štátov v procese FMCT. Očakáva sa, že práca, ktorú má vykonať prípravná skupina, bude viesť k rokovaniam o tejto dôležitej otázke v záujme dosiahnutia ďalšieho pokroku v jadrovom odzbrojení a nešírení zbraní. |
(7) |
Všetky členské štáty EÚ hlasovali za rezolúciu Valného zhromaždenia OSN 71/259 z roku 2016 o FMCT, ktorú predložili Kanada, Nemecko a Holandsko. V rezolúcii sa stanovuje inkluzívny proces organizovaním neformálnych konzultačných stretnutí so všetkými členskými štátmi OSN a predsedom prípravnej skupinyexpertov na vysokej úrovni pre FMCT. Na práci prípravnej skupiny expertov na vysokej úrovni, ktorej mandátom je vydávať odporúčania o podstatných prvkoch budúcej zmluvy, sa bude zúčastňovať niekoľko členských štátov EÚ, a to bez toho, aby boli dotknuté pozície jednotlivých štátov pri budúcich rokovaniach. |
(8) |
Prípravná skupina expertov na vysokej úrovni pre FMCT bude praktickým prínosom k jadrovému odzbrojeniu a úsiliu o nešírenie jadrových zbraní. Správa skupiny vládnych expertov (1) a dve správy generálneho tajomníka o tejto téme (2) poukázali na zložitosť tejto otázky, ako aj na témy, ktoré si vyžadujú ďalšiu analýzu a posúdenie zo strany členských štátov OSN. Prípravná skupina expertov na vysokej úrovni pre FMCT predloží správu Valnému zhromaždeniu OSN na jeho 73. zasadnutí (2018). |
(9) |
Všeobecnejšie, štiepny materiál (ako napríklad vysoko obohatený urán alebo plutónium), ktorý môže spôsobiť výbušnú reťazovú štiepnu reakciu, je nevyhnutnou zložkou jadrových zbraní. Bezodkladné začatie a včasné ukončenie rokovaní o Zmluve o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach v rámci konferencie o odzbrojení (CD) je pre EÚ dlhodobou prioritou. |
(10) |
Zmluva o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach by predstavovala dôležitý krok smerom k vytvoreniu podmienok pre svet bez jadrových zbraní. FMCT sa považuje za multilaterálny nástroj, ktorý sa má dojednať v oblasti jadrového odzbrojenia a ktorý má doplniť Zmluvu o nešírení jadrových zbraní (ďalej len „NPT“ – Nuclear Non-proliferation Treaty) a Zmluvu o všeobecnom zákaze jadrových skúšok (ďalej len „CTBT“ – Comprehensive Nuclear Test-ban Treaty). |
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. V súlade so stratégiou EÚ, v ktorej sa stanovuje cieľ presadzovať, vykonávať a posilňovať multilaterálne zmluvy a dohody o odzbrojení a nešírení, poskytuje Únia podporu pre účasť štátov v regiónoch Afriky, Ázie a Tichomoria a Latinskej Ameriky a Karibiku na konzultačnom procese prípravnej skupiny expertov na vysokej úrovni pre Zmluvu o zákaze výroby štiepneho materiálu.
2. Projekty, ktoré poskytujú podporu pre účasť štátov v regiónoch Afriky, Ázie a Tichomoria a Latinskej Ameriky a Karibiku na konzultačnom procese prípravnej skupiny expertov na vysokej úrovni pre FMCT a ktoré zodpovedajú opatreniam v súlade so stratégiou EÚ, pozostávajú zo subregionálnych seminárov, stretnutí expertov, podstatných podporných činností poskytovaných členským štátom Organizácie Spojených národov a zriadenia registra relevantných informácií a publikácií.
3. Cieľom projektov je:
— |
uľahčenie dialógu na regionálnej úrovni medzi štátmi v regiónoch Afriky, Ázie a Tichomoria a Latinskej Ameriky a Karibiku; |
— |
rozvíjanie pocitu zodpovednosti štátov v týchto regiónoch za túto otázku; |
— |
určenie vnútroštátnych potrieb a politických priorít štátov v týchto regiónoch; |
— |
zapojenie príslušných regionálnych organizácií do rokovaní o Zmluve o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach, ktorá sa má dojednať v rámci konferencie o odzbrojení; |
— |
hodnotenie dôsledkov tohto procesu na regionálnej úrovni a úlohy, ktorú príslušné regionálne a medzinárodné organizácie v ňom môžu zohrávať; |
— |
porovnávacia analýza dôsledkov tohto procesu pre každý región; |
— |
podpora prenosu poznatkov o štiepnych materiáloch medzi akademickou obcou, organizáciami občianskej spoločnosti a členských štátov. |
4. Podrobný opis projektov sa uvádza v prílohe.
Článok 2
1. Za vykonávanie tohto rozhodnutia zodpovedá vysoký predstaviteľ (ďalej len „VP“).
2. Technické vykonávanie projektov uvedených v článku 1 ods. 2 realizuje Úrad OSN pre otázky odzbrojenia (ďalej len „UNODA“ – United Nations Office for Disarmament Affairs) prostredníctvom svojej ženevskej pobočky a regionálnej pobočky pre otázky odzbrojenia, ktorá zahŕňa tri regionálne centrá pre mier a odzbrojenie v Afrike (UNREC), Ázii a Tichomorí (UNRCPD) a Latinskej Amerike a Karibiku (UNLIREC). UNODA vykonáva túto úlohu pod vedením VP. VP a UNODA uzavrú na tento účel potrebné dojednania.
Článok 3
1. Finančná referenčná suma na vykonávanie projektov uvedených v článku 1 ods. 2 je 1 220 880,51 EUR.
2. Výdavky financované zo sumy stanovenej v odseku 1 sa spravujú v súlade s postupmi a pravidlami, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie.
3. Na riadne spravovanie výdavkov uvedených v odseku 1 dohliada Komisia. Na tento účel uzavrie po prijatí tohto rozhodnutia Rady dohodu s úradom UNODA o financovaní na referenčnú sumu. V dohode sa stanoví, že UNODA zabezpečí viditeľnosť príspevku Únie, ktorá zodpovedá jeho výške.
4. Komisia sa usiluje uzavrieť dohodu o financovaní uvedenú v odseku 3 čo najskôr po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia. Informuje Radu o akýchkoľvek ťažkostiach, ktoré v rámci tohto procesu vzniknú, ako aj o dátume uzavretia dohody o financovaní.
Článok 4
1. VP podáva Rade správy o vykonávaní tohto rozhodnutia na základe pravidelných správ, ktoré vypracúva UNODA. Uvedené správy tvoria podklad pre hodnotenie, ktoré vykoná Rada.
2. Komisia poskytuje informácie o finančných aspektoch projektov uvedených v článku 1 ods. 2
Článok 5
1. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
2. Toto rozhodnutie platí 36 mesiacov po dátume uzavretia dohody o financovaní uvedenej v článku 3 ods. 3 Ak sa však dohoda o financovaní neuzavrie do šiestich mesiacov po nadobudnutí jeho účinnosti, rozhodnutie stráca účinnosť po uplynutí tejto lehoty.
V Bruseli 11. decembra 2017
Za Radu
predsednička
F. MOGHERINI
(1) A/70/81, správa skupiny vládnych expertov, ktorá má vydávať odporúčania o možných aspektoch, ktoré by mohli prispieť k Zmluve o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach, ale nemá o tejto zmluve rokovať.
(2) A/68/154, A/68/154/Add.1, A/71/140/Rev.1 a A/71/140/Rev.1/Add.1.
PRÍLOHA
1. CIEĽ
Je potrebné, aby štáty v plnej miere pochopili dôsledky budúcej zmluvy a jej vzťah k regionálnym nástrojom týkajúcim sa zón bez jadrových zbraní, Zmluve o nešírení jadrových zbraní (NPT) a iným nástrojom, a to už v počiatočnom štádiu procesu. Preto by celkovým cieľom nového rozhodnutia Rady malo byť poskytnutie finančných prostriedkov na vybudovanie širokej znalostnej základne o Zmluve o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach (FMCT) v rámci medzinárodného spoločenstva, aby sa zabezpečilo, že všetky členské štáty OSN budú mať možnosť sa v plnej miere zapojiť do konzultačného procesu, ako aj do akýchkoľvek budúcich rokovaní o takejto zmluve v rámci konferencie o odzbrojení.
Zapojenie členských štátov OSN na regionálnej úrovni bude dopĺňať neformálne konzultačné stretnutia, ktoré bude organizovať predseda prípravnej skupiny expertov na vysokej úrovni pre FMCT v New Yorku, čím sa zlepší kvantitatívna a kvalitatívna účasť štátov a posilní inkluzívnosť budúcich rokovaní o takejto zmluve v rámci konferencie o odzbrojení.
Organizovanie série (sub)regionálnych seminárov umožní výmenu znalostí a informácií v rámci regiónov, ako aj medzi nimi. Semináre budú zahŕňať kombináciu technických brífingov a diskusií o dôsledkoch a relevantnosti týchto budúcich zmlúv o existujúcich regionálnych dojednaniach. Technické brífingy príslušných expertov poskytnú podrobnejšie informácie o podstatných otázkach súvisiacich s FMCT, zatiaľ čo v diskusiách budú účastníci vedení k tomu, aby zvážili regionálne dôsledky a relevantnosť prípadnej zmluvy.
Prípravná skupina expertov na vysokej úrovni pre FMCT predloží správu Valnému zhromaždeniu OSN na jeho 73. zasadnutí (2018). Valné zhromaždenie môže rozhodnúť o prijatí ďalších opatrení v tejto otázke. S cieľom podporiť účasť členských štátov OSN v diskusii o tejto otázke bude tento projekt pokračovať až do konca pravidelného zasadnutia 74. zasadnutia Valného zhromaždenia OSN (december 2019).
Úrad Organizácie Spojených národov pre otázky odzbrojenia (UNODA) prostredníctvom svojej ženevskej pobočky a regionálnej pobočky pre otázky odzbrojenia, ktorá zahŕňa Regionálne centrum Organizácie Spojených národov pre mier a odzbrojenie (UNREC) v Lomé v Togu, Regionálne centrum Organizácie Spojených národov pre mier, odzbrojenie a rozvoj v Ázii a Tichomorí (UNRCPD) v Káthmandu v Nepále a Regionálne centrum Organizácie Spojených národov pre mier, odzbrojenie a rozvoj v Latinskej Amerike a Karibiku (UNLIREC) v Lime v Peru, má dlhodobé skúsenosti v oblasti podpory štátov a posilnenia dialógu v ich príslušnom regióne o otázkach jadrového odzbrojovania a nešírenia zbraní.
Experti budú prizvaní z niekoľkých krajín na širokom geografickom základe, z vlád a regionálnych organizácií, ako aj organizácií občianskej spoločnosti, ako sú Medzinárodný panel týkajúci sa štiepnych materiálov (IPFM), Výskumné, vzdelávacie a informačné centrum v oblasti overovania (VERTIC), Inštitút pre bezpečnostné štúdie (ISS) a akademická obec.
V cieľoch trvalo udržateľného rozvoja stanovených OSN sa v cieli 16.8 uznáva potreba: „rozšíriť a posilniť účasť rozvojových krajín v inštitúciách globálneho riadenia“. Preto by plánované činnosti v rámci tohto projektu mohli prispieť k dosiahnutiu tohto cieľa.
2. ČINNOSTI
2.1. Ciele činností
— |
Uľahčiť dialóg na regionálnej a subregionálnej úrovni medzi štátmi v regiónoch Afriky, Ázie a Tichomoria a Latinskej Ameriky a Karibiku; |
— |
zapojiť príslušné regionálne organizácie do diskusií o FMCT; |
— |
rozvíjať zmysel zodpovednosti za budúcu FMCT na strane všetkých štátov; |
— |
uľahčiť prenos a uplatňovanie poznatkov medzi akademickou obcou, organizáciami občianskej spoločnosti a členskými štátmi, pokiaľ ide o otázky týkajúce sa zákazu výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach. |
2.2. Opis činností
Všetky činnosti bude organizovať úrad UNODA prostredníctvom svojej ženevskej pobočky a regionálnej pobočky pre otázky odzbrojenia vrátane UNREC so sídlom v Lomé v Togu, UNRCPD so sídlom v Káthmandu v Nepále a UNLIREC so sídlom v Lime v Peru.
a) |
Subregionálne semináre v Afrike, Ázii a Tichomorí, Latinskej Amerike a Karibiku UNODA zorganizuje najviac šesť subregionálnych seminárov v Afrike, Ázii a Tichomorí a Latinskej Amerike a Karibiku. UNODA zorganizuje jeden alebo dva dvojdňové subregionálne semináre v každom z regiónov Afriky, Ázie a Tichomoria a Latinskej Ameriky a Karibiku. Subregionálne semináre budú zamerané na ich príslušné regióny. Na seminároch sa zúčastnia experti z hlavných miest krajín z jednotlivých subregiónov, ako aj prípravnej skupiny expertov na vysokej úrovni pre FMCT, experti z Európskej únie a z občianskej spoločnosti a akademickej obce. Tieto semináre budú dopĺňať otvorené neformálne konzultačné stretnutia vedené predsedom prípravnej skupiny expertov na vysokej úrovni pre FMCT v New Yorku v súlade s rezolúciou Valného zhromaždenia Organizácie Spojených národov 71/259 a uľahčia účasť expertov z členských štátov OSN v hlavnom meste na budúcich rokovaniach o FMCT. |
b) |
Stretnutia expertov s expertmi z regionálnych organizácií UNODA zorganizuje tri stretnutia expertov s príslušnými regionálnymi organizáciami v Afrike, Ázii a Tichomorí a Latinskej Amerike a Karibiku vrátane ABACC, AFCONE, OPANAL a regionálneho fóra ASEAN-u, na ktorých sa stretnú členovia prípravnej skupiny expertov na vysokej úrovni pre FMCT, experti z regionálnych organizácií a experti z organizácií občianskej spoločnosti vrátane Združenia EÚ pre nešírenie zbraní, VERTIC, IPFM, ISS, aby pripravili budúce rokovania o FMCT a uľahčili príspevok regionálnych a odborných poznatkov a skúseností k týmto rokovaniam. |
c) |
Výrazná podpora pre členské štáty UNODA bude reagovať na najviac šesť žiadostí o výraznú podporu od členských štátov v rámci Afriky, Ázie a Tichomoria a Latinskej Ameriky a karibského regiónu v nadväznosti na semináre, pričom vezme do úvahy geografickú vyváženosť. |
d) |
Register zdrojových materiálov a uverejňovanie výsledkov Počas celého trvania projektu UNODA vytvorí a bude udržiavať osobitnú webovú stránku obsahujúcu relevantné zdrojové materiály, ktorá má pomôcť štátom pripraviť sa na budúcu FMCT a slúžiť ako register zdrojov pre štáty, regionálne organizácie, organizácie občianskej spoločnosti a výskumných pracovníkov a uľahčiť komunikáciu medzi regiónmi. UNODA uverejní najviac dva občasníky UNODA o výsledkoch regionálnych seminárov a stretnutí expertov s regionálnymi organizáciami. |
2.3. Vplyv činností
— |
Uľahčí sa účasť štátov z regiónov Afriky, Ázie a Tichomoria a Latinskej Ameriky a Karibiku na budúcich rokovaniach o FMCT; |
— |
Existujúce regionálne poznatky a odborné znalosti o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach prispejú k rokovaniam o budúcej FMCT; |
— |
Budúci vyjednávači a experti zo štátov, regionálnych organizácií, organizácií občianskej spoločnosti a akademickej obce dostanú k dispozícii príslušné zdrojové materiály. |
3. PARTNERI V RÁMCI OPATRENÍ
— |
Systém OSN: UNODA prostredníctvom svojej ženevskej pobočky a regionálnej pobočky pre otázky odzbrojenia, ktorá zahŕňa tri regionálne centrá pre mier a odzbrojenie v Afrike (UNREC), Ázii a Tichomorí (UNRCPD) a Latinskej Amerike a Karibiku (UNLIREC); |
— |
Regionálne a subregionálne organizácie: ABACC, AFCONE, OPANAL, regionálne fórum ASEAN-u; |
— |
Mimovládne organizácie: Združenie EÚ pre nešírenie zbraní, VERTIC, IPFM, ISS. |
4. INTERAKCIA S ÚSILÍM ÚNIE
Na základe pravidelnej spätnej väzby od úradu UNODA o jeho činnostiach môže Únia rozhodnúť o doplnení tohto úsilia prostredníctvom cielenej diplomatickej činnosti zameranej na zvyšovanie informovanosti o dôležitosti prekonania dlhodobej patovej situácie v rámci konferencie o odzbrojení a význame bezodkladného začatia a skorého ukončenia rokovaní o Zmluve o zákaze výroby štiepneho materiálu pre použitie v jadrových zbraniach alebo iných jadrových výbušných zariadeniach (FMCT) v rámci konferencie o odzbrojení na základe dokumentu CD/1299 a na základe mandátu obsiahnutého v tomto dokumente.
5. PRÍJEMCOVIA ČINNOSTÍ
— |
Štáty v regiónoch Afriky, Ázie a Tichomoria a Latinskej Ameriky a Karibiku; |
— |
členovia prípravnej skupiny expertov na vysokej úrovni pre FMCT; |
— |
skupina vládnych expertov pre overovanie jadrového odzbrojenia; |
— |
organizácie občianskej spoločnosti v regiónoch Afriky, Ázii a Tichomorí a Latinskej Amerike a Karibiku, ktoré vyvíjajú úsilie o jadrové odzbrojenie a nešírenie jadrových zbraní. |
6. MIESTO
Subregionálne semináre budú organizované buď na mieste, kde majú sídlo regionálne centrá, alebo na mieste, kde sídli regionálna kancelária Organizácie Spojených národov v príslušnom subregióne, aby sa uľahčila účasť národných expertov z hlavných miest.
Stretnutia expertov sa uskutočnia na mieste, kde majú sídlo regionálne organizácie, alebo na mieste, kde sídlia regionálne centrá.
Výrazná podpora sa bude členským štátom poskytovať v hlavných mestách.
7. DĹŽKA TRVANIA
Celková odhadovaná dĺžka trvania projektu je 36 mesiacov.
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/38 |
ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2017/2285
zo 6. decembra 2017,
ktorým sa mení príručka pre používateľov s prehľadom podmienok účasti v EMAS podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS)
[oznámené pod číslom C(2017) 8072]
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 z 25. novembra 2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS), ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 761/2001 a rozhodnutia Komisie 2001/681/ES a 2006/193/ES (1), a najmä na jeho článok 46 ods. 5,
keďže:
(1) |
Cieľom schémy EMAS je podporovať neustále zlepšovanie environmentálneho správania organizácií vytvorením a zavádzaním systémov environmentálneho manažérstva, hodnotením výsledkov dosahovaných vďaka týmto systémom, poskytovaním informácií o environmentálnom správaní, otvoreným dialógom s verejnosťou a ďalšími zainteresovanými stranami a aktívnou účasťou zamestnancov. |
(2) |
Zainteresovaným organizáciám by sa mali poskytnúť dodatočné informácie a usmernenie o podmienkach účasti v EMAS. Tieto informácie a usmernenie sa aktualizujú vzhľadom na skúsenosti získané počas fungovania EMAS a v prípade zistenia potreby ďalšieho usmernenia. |
(3) |
Bola zistená táto potreba ďalších usmernení: vymedzenie geografickej oblasti v kontexte vymedzenia pojmu „miesto“, usmernenie k zohľadňovaniu referenčných dokumentov týkajúcich sa jednotlivých sektorov a usmernenie v súvislosti s metódou výberu vzorky na preverenie organizácií s viacerými miestami pôsobenia, |
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Prílohy k rozhodnutiu Komisie 2013/131/EÚ (2), sa nahrádzajú znením uvedeným v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 6. decembra 2017
Za Komisiu
Karmenu VELLA
člen Komisie
(1) Ú. v. EÚ L 342, 22.12.2009, s. 1.
(2) Rozhodnutie Komisie 2013/131/EÚ zo 4. marca 2013, ktorým sa zavádza príručka pre používateľov s prehľadom podmienok účasti v EMAS podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS) (Ú. v. EÚ L 76, 19.3.2013, s. 1).
PRÍLOHA
PRÍLOHA I
I. ÚVOD
Jedným z cieľov politiky EÚ v rámci životného prostredia je podnietiť všetky druhy organizácií, aby využívali systémy environmentálneho manažérstva a znižovali svoje vplyvy na životné prostredie. Systémy environmentálneho manažérstva sú jedným z možných nástrojov, pomocou ktorých spoločnosti a iné organizácie môžu zlepšiť svoje environmentálne správanie a zároveň úspornejšie využívať energiu a iné zdroje. EÚ by chcela predovšetkým podnietiť organizácie, aby sa zapojili do schémy pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS), ktorá je nástrojom pre spoločnosti a iné organizácie na hodnotenie environmentálneho správania, podávanie správ o ňom a jeho zlepšenie.
Schéma EMAS sa vytvorila v roku 1993 a rozvinula sa postupom času. Nariadenie o EMAS (1) predstavuje právny základ schémy, pričom naposledy sa prepracovalo v roku 2009.
Táto príručka pre používateľov EMAS bola zostavená podľa požiadaviek v článku 46 ods. 5 nariadenia o EMAS. Účelom tohto dokumentu je poskytnúť jednoduché a zrozumiteľné informácie organizáciám, ktoré sa zaujímajú o EMAS. Obsahuje jednoduchý návod zavedenia systému krok za krokom. Ponúka prehľad hlavných prvkov a krokov, ktoré organizácia plánujúca účasť na schéme musí vykonať. Jeho cieľom je uľahčiť organizáciám zapojiť sa do schémy EMAS a zvýšiť tak celkovú mieru zavádzania systému manažérstva EMAS. Takisto je dôležité mať na pamäti všeobecný cieľ nariadenia EÚ, ktorým je harmonizácia vykonávania vo všetkých členských štátoch a vytvorenie spoločného legislatívneho rámca. S konkrétnymi otázkami týkajúcimi sa globálnej schémy EMAS sa možno oboznámiť v rozhodnutí Komisie 2011/832/EÚ (2) zo 7. decembra 2011 týkajúcom sa Usmernenia o združenej registrácii v EÚ, registrácii organizácií pre tretie krajiny a globálnej registrácii podľa nariadenia (ES) č. 1221/2009.
II. ČO JE SCHÉMA PRE ENVIRONMENTÁLNE MANAŽÉRSTVO A AUDIT (EMAS)?
EMAS je dobrovoľný nástroj k dispozícii pre všetky organizácie pôsobiace vo všetkých hospodárskych odvetviach v Európskej únii i mimo nej, ktoré plánujú:
— |
prebrať environmentálnu a hospodársku zodpovednosť, |
— |
zlepšiť svoje environmentálne správanie, |
— |
sprístupňovať informácie o dosiahnutých výsledkoch verejnosti a zainteresovaným stranám vo všeobecnosti. |
V tejto časti uvádzame náčrt všetkých krokov, ktoré treba vykonať na registráciu v schéme a jej vykonávanie.
Organizácie, ktoré sa registrujú do EMAS, musia:
— |
preukázať, že dodržiavajú právne predpisy o životnom prostredí, |
— |
zaviazať sa nepretržite zlepšovať svoje environmentálne správanie, |
— |
preukázať, že vedú otvorený dialóg so všetkými zainteresovanými stranami, |
— |
zapojiť svojich zamestnancov do úsilia o zlepšenie environmentálneho správania organizácie, |
— |
uverejniť a aktualizovať validované environmentálne vyhlásenie na účely externej komunikácie. |
Existujú aj ďalšie požiadavky. Organizácie sú povinné:
— |
uskutočniť environmentálne preskúmanie (a v rámci neho určiť všetky priame i nepriame environmentálne aspekty), |
— |
po úspešnom overení požiadať príslušný orgán o registráciu organizácie. |
Organizácie, ktoré sú zaregistrované, majú oprávnenie používať logo EMAS.
III. NÁKLADY A PRÍNOSY SPOJENÉ S VYKONÁVANÍM EMAS
Systémy environmentálneho manažérstva, ako je EMAS, vo všeobecnosti pomáhajú organizáciám zlepšiť efektívnosť využívania zdrojov, znižovať riziká a zohrávať príkladnú úlohu vďaka verejnému vyhláseniu o dodržiavaní osvedčených postupov. Dosahované úspory vyrovnávajú náklady na vykonávanie schémy.
Prínosy
Náklady a prínosy registrácie v schéme EMAS boli predmetom odbornej štúdie (3). V rámci vykonaného prieskumu mali respondenti za úlohu vybrať z poskytnutého zoznamu faktor vplyvu, ktorý považovali za najpozitívnejší. Ako vyplýva z obrázka 1, na prvej priečke (21 %) sa umiestnil faktor „úspory energie a zdrojov“. Na ďalších miestach nasledovali faktory „zníženie počtu negatívnych incidentov“ (18 %) a „zlepšené vzťahy medzi zainteresovanými stranami“ (17 %).
Obrázok 1
Prínosy zavedenia schémy EMAS (% všetkých odpovedí)
Väčšie úspory vyplývajúce zo zvýšenej efektívnosti
Prínos „úspory energie a zdrojov“ obsadil prvé miesto. Všetky organizácie od malých až po veľké sa presvedčili, že samotné úspory energie boli vyššie než ročné náklady na udržiavanie schémy EMAS. Preto sa dá vychádzať z predpokladu, že pre väčšie organizácie by nemal byť problém získať späť náklady spojené s vykonávaním schémy EMAS.
Zníženie počtu negatívnych incidentov
Tento prínos sa umiestnil na druhom mieste. Zohľadnili sa viaceré faktory, napríklad menší počet prípadov porušenia právnych predpisov o životnom prostredí. To sa zjavne spája s prínosom v podobe lepších vzťahov s regulačnými orgánmi.
Lepšie vzťahy so zainteresovanými stranami
Organizácie považujú lepšie vzťahy so zainteresovanými stranami za kľúčový prínos predovšetkým v prípade orgánov verejnej správy a spoločností poskytujúcich služby.
Viac príležitostí na trhu
Registrácia v EMAS môže priniesť lepšie výsledky v podnikaní. Môže byť faktorom, ktorý pomôže udržať súčasných zákazníkov, ako aj získať nové zákazky. Uplatňovanie systému environmentálneho manažérstva EMAS môže predstavovať výhodu pre verejné obstarávanie. Organizácie vyvíjajúce činnosť v oblasti verejného obstarávania síce od uchádzačov nemôžu výslovne žiadať registráciu v EMAS, ale zaregistrované spoločnosti môžu na základe tejto skutočnosti preukázať, že majú technické prostriedky potrebné na splnenie zmluvných podmienok týkajúcich sa environmentálneho manažérstva.
Navyše organizácie môžu podporovať svojich dodávateľov v tom, aby zaviedli systém environmentálneho manažérstva ako súčasť svojej vlastnej stratégie v oblasti životného prostredia. Registrácia v EMAS môže zjednodušiť medzinárodné postupy medzi podnikmi pre obe zapojené strany.
Zníženie regulačného zaťaženia
Organizácie zaregistrované v EMAS môžu byť oprávnené na zníženie regulačného zaťaženia. Prínosy môžu existovať pre spoločnosti vo výrobnom sektore v podobe výhod vzhľadom na právne predpisy o integrovanej prevencii a kontrole znečisťovania životného prostredia (4).
Viaceré členské štáty ponúkajú spoločnostiam zaregistrovaným v EMAS výhody aj vzhľadom na zákony a iné právne predpisy v oblasti životného prostredia s celoštátnou a regionálnou pôsobnosťou. Medzi takéto zvýhodnenia patria napríklad zjednodušené povinnosti týkajúce sa podávania správ, menej inšpekcií, nižšie poplatky za odpad a dlhšie obdobia platnosti povolení.
Medzi príklady patrí: 50 % zníženie poplatkov za odpad, 20 – 30 % zníženie poplatkov za postupy pri získavaní licencií, zníženie vo výške až 100 % pri poplatkoch za monitorovanie a vykonávanie podľa vnútroštátnej legislatívy, 30 % zníženie poplatkov za verejné služby, ktoré vykonávajú vládne agentúry, 30 % zníženie poplatkov za postupy získavania licencií na využívanie povrchovej vody, povolenia na odber podzemnej vody a postupy na získanie licencií na odpadové skládky. Ďalej existujú aj výhody, pokiaľ ide o správu monitorovania a zaobchádzania s nebezpečnými chemikáliami, povinnosti týkajúce sa zneškodňovania odpadu (keďže organizácia nemusí preukázať opatrenia na technický dohľad) a monitorovanie skleníkových plynov.
Náklady a prínosy
Podniky by registráciu v EMAS mali považovať za investíciu. Jeho zavedenie zahŕňa interné aj externé náklady, ako na poradenskú podporu, ľudské zdroje na realizáciu následných opatrení, inšpekcie, registračné poplatky atď.
Skutočné náklady a prínosy sa veľmi odlišujú v závislosti napríklad od veľkosti a činností organizácie, aktuálneho stavu praktík environmentálneho manažérstva, konkrétnej krajiny atď. Vo všeobecnosti však EMAS má za následok výrazné úspory. Rôzne štúdie preukázali, že organizácie získajú svoje náklady späť v podobe zvýšených príjmov v pomerne krátkom čase – vo väčšine prípadov do roka až do dvoch rokov (5) (6) (7) (8) (9).
Tabuľka 1
Náklady a potenciálne ročné úspory vyplývajúce zo zvýšenej efektívnosti v rámci systému EMAS (10)
(EUR) |
|||
Veľkosť organizácie (11) |
Potenciálne ročné úspory vyplývajúce zo zvýšenej efektívnosti |
Náklady v prvom roku vykonávania (12) EMAS |
Ročné náklady na EMAS (13) |
Mikropodnik |
3 000 – 10 000 |
22 500 |
10 000 |
Malý podnik |
20 000 – 40 000 |
38 000 |
22 000 |
Stredný podnik |
do 100 000 |
40 000 |
17 000 |
Veľký podnik |
do 400 000 |
67 000 |
39 000 |
Údaje o „potenciálnych ročných úsporách zo zvýšenej efektívnosti“ sú založené len na úsporách energie. Vzhľadom na úspory zdrojov zo zvýšenej efektívnosti neboli dostupné žiadne údaje. |
|
|
|
Zdroj: Štúdia Costs and Benefits of EMAS to Registered Organisations (Náklady a prínosy systému EMAS pre zaregistrované organizácie) vykonaná pre Európsku komisiu, 2009. |
V Príručke EMAS pre malé organizácie (14) sa uvádzajú mnohé ďalšie príklady úspor vyplývajúcich z pomeru nákladov/prínosov.
Mikroorganizácie a malé organizácie musia znášať proporčne vyššie fixné a externé náklady než stredné a veľké organizácie, pretože tie profitujú z úspor z rozsahu, väčšiu časť ich nákladov preberajú interne oddelenia pre životné prostredie a zároveň majú nižšie externé náklady, keďže v menšej miere musia využívať konzultantov. Ale aj veľmi veľkým organizáciám sa odporúča podrobne preskúmať svoje náklady na vykonávanie.
EMAS a systémy energetického manažérstva ako EN 16001 a ISO 50001 sú značne podobné. Riadenie spotreby energie je súčasťou EMAS, zaregistrované organizácie teda zlepšujú svoju energetickú efektívnosť a v dôsledku toho spĺňajú aj väčšinu požiadaviek v rámci EN 16001 a ISO 50001. Výsledkom preto môže takisto byť zníženie nákladov.
Organizácie, ktoré zvažujú registráciu v EMAS by rovnako mali zobrať do úvahy technickú a finančnú podporu či dotácie, ktoré ponúkajú členské štáty, národné, regionálne alebo miestne orgány a príslušné orgány zodpovedné za EMAS.
IV. NARIADENIE O EMAS
Schéma EMAS sa stanovila nariadením (ES) č. 1221/2009 (známe aj pod názvom EMAS III) a je priamo uplatniteľná vo všetkých členských štátoch.
1. VŠEOBECNE
1.1. ROZSAH PÔSOBNOSTI
Od roku 2001 môžu všetky verejné či súkromné organizácie vykonávať EMAS. Prostredníctvom EMAS III je schéma k dispozícii aj organizáciám mimo Európy a európskym spoločnostiam pôsobiacim v krajinách mimo Európy. Pre ne existujú osobitné usmernenia o združenej registrácii EÚ, registrácii organizácií pre tretie krajiny a globálnej registrácii.
„Organizácia“ je spoločnosť, združenie, firma, podnik, orgán alebo inštitúcia so sídlom v Spoločenstve alebo mimo neho alebo časť, alebo kombinácia týchto subjektov bez ohľadu na to, či je alebo nie je zapísaná do registra, či je verejná alebo súkromná, ktorá má svoje vlastné funkcie a administratívu.
EMAS možno vykonávať na jednom, viacerých alebo všetkých miestach, ktoré patria súkromnej alebo verejnej organizácii v akomkoľvek sektore činnosti (15). Najmenšia jednotka, ktorú možno zaregistrovať je miesto.
„Miesto“ je osobitná geografická oblasť, ktorá podlieha riadeniu organizácie a na ktorej sa vykonávajú činnosti, vyrábajú výrobky a poskytujú služby vrátane celej infraštruktúry, všetkých zariadení a materiálov; miesto je najmenší subjekt, ktorý sa môže brať do úvahy na registráciu.
„Osobitná geografická oblasť“ sa chápe ako:
Fyzická súvislosť pozemkov, budov, zariadení alebo infraštruktúr, prípadne prerušená externými prvkami, za predpokladu zabezpečenia funkčnej a organizačnej nepretržitosti činností.
1.2. POŽIADAVKY
Všeobecný postup vykonávania EMAS možno zhrnúť v týchto bodoch:
1. |
Organizácia by mala na začiatok vykonať úvodné environmentálne preskúmanie, teda počiatočnú analýzu všetkých svojich činností, s cieľom zistiť relevantné priame a nepriame environmentálne aspekty a uplatniteľnú legislatívu v oblasti životného prostredia. |
2. |
Následne je potrebné zaviesť systém environmentálneho manažérstva v súlade s požiadavkami EN ISO 14001 (príloha II k nariadeniu o EMAS). |
3. |
Systém je potrebné kontrolovať na základe interných auditov a preskúmania manažmentom. |
4. |
Organizácia zostaví environmentálne vyhlásenie na účely EMAS. |
5. |
Environmentálne vyhlásenie a systém environmentálneho manažérstva preverí a vyhlásenie validuje akreditovaný alebo licencovaný overovateľ EMAS. |
6. |
Po vykonaní overenia organizácia predloží žiadosť o registráciu príslušnému orgánu. |
Podľa článku 46 nariadenia o EMAS Európska komisia pracuje na sektorových referenčných dokumentoch (16) pre viacero prioritných sektorov, pričom o nich konzultuje s členskými štátmi a inými zainteresovanými stranami.
Každý dokument zahŕňa tieto prvky:
— |
najlepšie postupy environmentálneho manažérstva, |
— |
ukazovatele environmentálneho správania pre jednotlivé dotknuté sektory, |
— |
prípadné referenčné kritériá na vynikajúce výsledky a systémy hodnotenia, ktoré určujú úrovne environmentálneho správania. |
V prípadoch, keď to bude možné pre konkrétny sektor, organizácie zaregistrované pre EMAS zohľadnia sektorové referenčné dokumenty na dvoch rôznych úrovniach:
1. |
pri rozvíjaní a vykonávaní vlastného systému environmentálneho manažérstva na základe výsledkov environmentálnych preskúmaní [článok 4 ods. 1 písm. b)]; |
2. |
pri príprave environmentálneho vyhlásenia [článok 4 ods. 1 písm. d) a článok 4 ods. 4]. |
Účasť v schéme EMAS je nepretržitý proces. Vždy, keď organizácia preskúmava svoje environmentálne správanie a plánuje ho zlepšiť, nahliadne do sektorového referenčného dokumentu (ak existuje), aby sa inšpirovala konkrétnymi témami a rozhodla sa, ktoré otázky má ďalej postupne riešiť.
Obrázok 2
Všeobecný harmonogram zavedenia EMAS
Tabuľka 2
Orientačný časový harmonogram vykonávania EMAS. Pri čase potrebnom na každú činnosť ide o priemerné hodnoty, skutočné trvanie môže byť dlhšie či kratšie v závislosti od členského štátu, veľkosti organizácie atď.
EMAS |
Mesiac 1 |
Mesiac 2 |
Mesiac 3 |
Mesiac 4 |
Mesiac 5 |
Mesiac 6 |
Mesiac 7 |
Mesiac 8 |
Mesiac 9 |
Mesiac 10 |
Environmentálne preskúmanie |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
Systém environmentálneho manažérstva |
|
X |
X |
X |
X |
X |
X |
|
|
|
Všeobecné požiadavky |
|
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
Environmentálna politika |
|
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
Plánovanie: dlhodobé a krátkodobé environmentálne ciele |
|
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
Plánovanie: Environmentálny program |
|
|
X |
X |
X |
|
|
|
|
|
Zavedenie a prevádzkovanie: Zdroje, roly, zodpovednosti a právomoci |
|
|
|
|
X |
|
|
|
|
|
Zavedenie a prevádzkovanie: kompetencia, odborná príprava a informovanosť zamestnancov vrátane ich zapojenia |
|
|
|
|
X |
|
|
|
|
|
Zavedenie a prevádzkovanie: komunikácia (interná a externá) |
|
|
|
|
|
X |
|
|
|
|
Zavedenie a prevádzkovanie: Dokumentácia a kontrola dokumentácie |
|
X |
X |
X |
X |
X |
|
|
|
|
Zavedenie a prevádzkovanie: Riadenie prevádzkových činností |
|
|
|
|
|
X |
X |
|
|
|
Zavedenie a prevádzkovanie: Núdzové plány |
|
|
|
|
|
|
X |
|
|
|
Kontrola: monitorovanie a meranie, hodnotenie dodržiavania podmienok, nezhôd, nápravné a preventívne opatrenia, kontrola záznamov |
|
|
|
|
X |
X |
X |
|
|
|
Kontrola: Interný audit |
|
|
|
|
|
|
X |
X |
|
|
Preskúmanie manažmentom |
|
|
|
|
|
|
|
X |
|
|
Environmentálne vyhlásenie EMAS |
|
|
|
|
|
|
|
|
X |
|
Overenie a validácia |
|
|
|
|
|
|
|
|
X |
|
Registrácia |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
X |
2. AKO ZAVIESŤ EMAS
2.1. ENVIRONMENTÁLNE PRESKÚMANIE
Prvým krokom k správnemu zavedeniu systému EMAS je vykonať dôkladnú analýzu internej štruktúry a činností organizácie. Cieľom je zistiť environmentálne aspekty (vymedzené ďalej) súvisiace s vplyvmi na životné prostredie. To je základom vytvorenia formálneho systému environmentálneho manažérstva.
„Environmentálne preskúmanie“ je úvodná vyčerpávajúca analýza environmentálnych aspektov, environmentálnych vplyvov a environmentálneho správania, ktoré súvisia s činnosťami, výrobkami alebo službami organizácie.
Analýza musí zahŕňať:
— |
právne požiadavky, ktoré sa vzťahujú na organizáciu, |
— |
identifikáciu priamych a nepriamych environmentálnych aspektov, |
— |
kritériá na posúdenie významu environmentálnych aspektov, |
— |
preskúmanie všetkých existujúcich praktík a postupov environmentálneho manažérstva, |
— |
hodnotenie spätnej väzby po vyšetrení incidentov v minulosti. |
„Environmentálny aspekt“ je prvok činností, výrobkov alebo služieb organizácie, ktorý má alebo môže mať vplyv na životné prostredie. Environmentálne aspekty môžu súvisieť so vstupmi (napríklad spotreba surovín a energie) alebo výstupmi (emisie, vznik odpadu atď.).
Obrázok 3
Súvislosť medzi činnosťami, environmentálnymi aspektmi a environmentálnymi vplyvmi
Organizácia potrebuje postupy, ktorými zabezpečí, aby sa pri činnostiach, ktoré sa v priebehu prvého environmentálneho preskúmania určili ako významné, neskôr podnikli náležité kroky. Environmentálne aspekty a súvisiace vplyvy sa môžu zmeniť, rovnako ako činnosti organizácie. Ak ide o podstatné zmeny, môže nastať potreba aktualizovať environmentálne preskúmanie. Organizácia by takisto mala byť informovaná o nových trendoch, technikách, výsledkoch výskumu atď., ktoré jej môžu pomôcť opätovne posúdiť význam jej environmentálnych aspektov a možnú potrebu vykonať nové environmentálne preskúmanie, ak sa jej činnosti zmenia v podstatnej miere.
Aký je postup pri vykonaní environmentálneho preskúmania?
Organizácia musí:
— |
identifikovať environmentálne aspekty vyplývajúce z jej výrobných postupov, činností či služieb a |
— |
určiť kritériá na posúdenie významu týchto aspektov. Tieto kritériá musia byť komplexné a musí existovať možnosť nezávisle ich overiť. |
Organizácia by mala mať na pamäti, že bude povinná oboznámiť externé zainteresované strany so zistenými environmentálnymi aspektmi a výsledkami ich posúdenia.
Ako zistiť environmentálne aspekty?
Je potrebné zhromaždiť všetky relevantné informácie.
To môže znamenať:
— |
navštíviť miesta a skontrolovať vstupy a výstupy (v prípade potreby poznámky, nákresy), |
— |
zhromaždiť mapy a fotografie miesta, |
— |
určiť uplatniteľnú legislatívu v oblasti životného prostredia, |
— |
zhromaždiť všetky povolenia, licencie a podobné dokumenty súvisiace so životným prostredím, |
— |
skontrolovať všetky zdroje informácií (prichádzajúce faktúry, merače, údaje o vybavení atď.), |
— |
skontrolovať využívanie produktov (často je dobré začať kontrolu na oddeleniach nákupu a predaja), |
— |
určiť kľúčové osoby (manažment a pracovníci). O príspevok by sa mali požiadať pracovníci všetkých interných systémov, |
— |
žiadať o informácie od subdodávateľov, ktorí môžu výrazným spôsobom ovplyvňovať environmentálne správanie organizácie, |
— |
zohľadniť havárie v minulosti, výsledky monitorovania a inšpekcií, ako aj |
— |
určiť situácie nábehu a odstavenia a zistené riziká. |
Do úvahy je potrebné zobrať ako priame, tak nepriame environmentálne aspekty, pričom na ich určenie by mali pomôcť tieto vymedzenia:
|
„priamy environmentálny aspekt“ je environmentálny aspekt súvisiaci s činnosťami, výrobkami a službami samotnej organizácie, ktoré môže organizácia priamo riadiť, |
|
„nepriamy environmentálny aspekt“ je environmentálny aspekt, ktorý môže vzniknúť pri vzájomnej spolupráci organizácie s tretími stranami, ktoré môže organizácia v primeranej miere ovplyvniť. |
Zohľadniť nepriame aspekty je mimoriadne dôležité. Týka sa to tak súkromného, ako aj verejného sektora, preto napríklad miestne orgány, spoločnosti poskytujúce služby alebo finančné inštitúcie musia rozšíriť svoje preskúmanie aj na aspekty mimo samotného miesta.
Organizácie musia vedieť preukázať, že určili významné environmentálne aspekty spojené so svojimi postupmi obstarávania a že vo svojom systéme manažérstva riešia významné environmentálne vplyvy spojené s týmito aspektmi.
Tabuľka 3
Príklady priamych a nepriamych environmentálnych aspektov
Environmentálne aspekty |
|||||||||||||||||||||||||||||
Priame aspekty |
Nepriame aspekty |
||||||||||||||||||||||||||||
|
|
Priame environmentálne aspekty musia zahŕňať súvisiace právne požiadavky a obmedzenia povolení, napr. ak sa na konkrétne látky spôsobujúce znečistenie vzťahujú hraničné hodnoty emisií alebo iné požiadavky, tieto emisie by sa dali považovať za priame environmentálne aspekty.
Posúdenie environmentálnych aspektov
Ďalším krokom je spojiť aspekty s ich účinkami alebo vplyvom na životné prostredie. Príklady takýchto spojení sa uvádzajú v tabuľke 4.
Tabuľka 4
Príklady environmentálnych aspektov a vplyvov
Činnosť |
Environmentálny aspekt |
Environmentálny vplyv |
||||||||||||
Doprava |
|
|
||||||||||||
Výstavba |
|
|
||||||||||||
Administratívne služby |
|
|
||||||||||||
Chemický priemysel |
|
|
Po zistení aspektov a ich vplyvov je ďalším krokom vykonanie ich podrobného posúdenia s cieľom určiť významné environmentálne aspekty.
„Významný environmentálny aspekt“ je environmentálny aspekt, ktorý má alebo môže mať významný environmentálny vplyv.
Otázky, ktoré treba zvážiť pri posudzovaní významu:
i) |
možné poškodenie životného prostredia; |
ii) |
zraniteľnosť miestneho, regionálneho alebo globálneho životného prostredia; |
iii) |
veľkosť, počet, frekvenciu a zvratnosť aspektu alebo vplyvu; |
iv) |
existenciu a požiadavky príslušných environmentálnych právnych predpisov; |
v) |
dôležitosť pre zainteresované osoby a zamestnancov organizácie. |
Na základe týchto kritérií môže organizácia zostaviť interný postup alebo využiť iné nástroje na posúdenie významu environmentálnych aspektov. Malé a stredné podniky (MSP) majú príležitosť získať užitočné informácie v príručke EMAS pre MSP (17).
Pri posudzovaní významu environmentálnych aspektov je dôležité nezohľadniť len bežné prevádzkové podmienky, ale aj podmienky pri nábehu, odstavení a havarijné podmienky. Zvážiť by sa mali minulé, prebiehajúce, ako aj plánované činnosti.
Pri každom environmentálnom aspekte by sa zodpovedajúci vplyv mal posúdiť podľa:
— |
rozsahu – hladina emisií, spotreba energie a vody atď., |
— |
závažnosti – nebezpečenstvá, toxicita atď., |
— |
frekvencie/pravdepodobnosti, |
— |
obáv zainteresovaných strán, |
— |
zákonných požiadaviek. |
Tabuľka 5
Posúdenie environmentálnych aspektov
Kritériá posudzovania |
Príklad |
Ktoré výstupy alebo činnosti organizácie môžu mať negatívny vplyv na životné prostredie? |
Odpad: zmesový komunálny odpad, odpad z obalov, nebezpečný odpad |
Rozsah aspektov, ktoré môžu mať vplyv na životné prostredie |
Množstvo odpadu: veľké, stredné, malé |
Závažnosť aspektov, ktoré môžu mať vplyv na životné prostredie |
Miera nebezpečnosti odpadu, toxicity materiálov: Veľká, stredná, malá |
Frekvencia aspektov, ktoré môžu mať vplyv na životné prostredie |
veľké, stredné, malé |
Informovanosť verejnosti a zamestnancov o aspektoch súvisiacich s organizáciou |
Výrazná, stredná, žiadne sťažnosti |
Činnosti organizácie regulované právnymi predpismi v oblasti životného prostredia |
Povolenia podľa predpisov o odpade, povinnosti súvisiace s monitorovaním |
Poznámka: Je užitočné kvantifikovať kritériá a celkový význam určitých aspektov. |
Ako kontrolovať dodržiavanie právnych predpisov
„Dodržiavanie právnych predpisov“ je úplné vykonávanie uplatniteľných právnych požiadaviek vrátane podmienok na udeľovanie povolení týkajúcich sa životného prostredia.
Členské štáty musia zabezpečiť, aby organizácie mali prístup k informáciám a pomoc minimálne pri týchto otázkach:
— |
informácie o uplatniteľných právnych požiadavkách týkajúcich sa životného prostredia a |
— |
určenie príslušných orgánov presadzovania práva v prípade špecifických právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia. |
Orgány presadzovania práva sú povinné odpovedať aspoň na žiadosti malých organizácií o informácie o uplatniteľných právnych požiadavkách týkajúcich sa životného prostredia, ako aj informácie o tom, akým spôsobom organizácie môžu dosiahnuť súlad s týmito požiadavkami.
Určiť všetky uplatniteľné právne požiadavky znamená zohľadniť v prípade potreby rôzne úrovne právnych predpisov v oblasti životného prostredia, ako sú vnútroštátne, regionálne či miestne požiadavky vrátane povolení a licencií.
Organizácia musí takisto zohľadniť ďalšie relevantné požiadavky, napríklad pri podmienkach obstarávania, obchodných zmluvách, dobrovoľných dohodách, ktoré podpisuje alebo ktoré sa zaviazala dodržiavať atď.
Je mimoriadne dôležité určiť právne požiadavky v tejto fáze, aby organizácia mohla zistiť, či niektoré z nich nedokáže splniť. V prípade potreby musí potom prijať opatrenia s cieľom dodržať všetky relevantné právne predpisy týkajúce sa životného prostredia (pozri bod 2.2.5.2 o hodnotení dodržiavania právnych predpisov).
2.2. SYSTÉM ENVIRONMENTÁLNEHO MANAŽÉRSTVA
„Systém environmentálneho manažérstva“ je súčasť celkového systému riadenia, ktorá zahŕňa organizačnú štruktúru, činnosti plánovania, zodpovednosť, praktiky, postupy, procesy a zdroje na vytváranie, vykonávanie, dosahovanie, preskúmavanie a zachovanie environmentálnej politiky a riadenie environmentálnych aspektov.
2.2.1. Všeobecné požiadavky
Organizácia na začiatok musí vymedziť a zdokumentovať rozsah svojho systému environmentálneho manažérstva.
Každé miesto, na ktoré sa má vzťahovať registrácia v EMAS, musí zodpovedať všetkým jeho požiadavkám.
Organizácia musí vytvoriť, zdokumentovať, zaviesť a udržiavať systém environmentálneho manažérstva v súlade s oddielom 4 EN ISO 14001. Ak organizácia zaviedla systém environmentálneho manažérstva (iný než ISO 14001), ktorý Komisia uznala (18), nemusí pri svojom úsilí o dodržiavanie požiadaviek EMAS opakovať už oficiálne uznané postupy.
2.2.2. Environmentálna politika
„Environmentálna politika“ sú celkové zámery a smerovanie organizácie týkajúce sa jej environmentálneho správania, formálne vyjadrené vrcholovým manažmentom […]. Poskytuje rámec na činnosť a na stanovenie dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov.
Environmentálna politika musí zahŕňa tieto body:
— |
záväzok spĺňať právne a iné požiadavky súvisiace s environmentálnymi aspektmi, |
— |
záväzok predchádzať znečisteniu, |
— |
záväzok neustále zlepšovať environmentálne správanie. |
Environmentálna politika je rámcom pre činnosti a vytyčovanie strategických dlhodobých a krátkodobých cieľov v oblasti životného prostredia (pozri ďalšiu časť). Musí byť zrozumiteľná a musí byť zameraná na najprioritnejšie otázky, na základe ktorých možno presnejšie vymedziť konkrétne dlhodobé a krátkodobé ciele.
2.2.3. Plánovanie
Po objasnení základných otázok uvedených v predchádzajúcich častiach prichádza fáza plánovania.
2.2.3.1. Dlhodobé a krátkodobé environmentálne ciele
„Dlhodobý environmentálny cieľ“ je cieľ vychádzajúci z environmentálnej politiky, ktorého dosiahnutie si stanoví sama organizácia a ktorý je vo vhodných prípadoch kvantifikovaný.
„Krátkodobý environmentálny cieľ“ je podrobná požiadavka na správanie, ktorá platí pre organizáciu alebo jej časti, ktorá vychádza z dlhodobých environmentálnych cieľov a ktorá musí byť stanovená a splnená, aby sa dosiahli uvedené ciele.
Organizácia musí určiť a zdokumentovať dlhodobé a podrobné krátkodobé ciele pri každom svojom relevantnom aspekte v súlade so svojou environmentálnou politikou.
Po vymedzení dlhodobých cieľov je ďalším krokom vytýčiť k nim zodpovedajúce krátkodobé ciele. Na základe krátkodobých cieľov je možné plánovať konkrétne opatrenia, ktoré je potrebné vykonať na dosiahnutie dobrého stavu environmentálneho manažérstva.
Obrázok 4
Súvislosť medzi dlhodobými cieľmi, krátkodobými cieľmi a opatreniami
Napríklad:
Dlhodobý cieľ v oblasti životného prostredia |
Minimalizovať vznik nebezpečného odpadu |
Krátkodobý cieľ |
Znížiť používanie organických rozpúšťadiel v postupe o 20 % počas troch rokov |
Opatrenie |
V najväčšej možnej miere organické rozpúšťadlá využívať opätovne Recyklovať organické rozpúšťadlá |
Dlhodobé a krátkodobé ciele by mali byť podľa možnosti merateľné a v súlade s environmentálnou politikou organizácie. V tomto ohľade sú užitočné kritériá „SMART“:
— |
S– špecifický (každý krátkodobý cieľ by mal byť zameraný na jednu otázku), |
— |
M– merateľný (každý krátkodobý cieľ by sa mal vyjadriť kvantitatívne), |
— |
A– akceptovateľný/dosiahnuteľný (musí existovať možnosť ciele dosiahnuť), |
— |
R– realistické (ciele by mali byť náročné a fungovať ako motor stáleho zlepšovania, ale nie nadmieru ambiciózne). Možno ich revidovať vždy, keď sa dosiahnu, |
— |
T– termínované/časovo ohraničené (na dosiahnutie každého cieľa by sa mala určiť lehota). |
Ak sú pre príslušný sektor k dispozícii sektorové referenčné dokumenty, ako sú uvedené v článku 46 nariadenia o EMAS, organizácie by mali využiť ich relevantné prvky. Mali by sa využívať pri vymedzovaní a preskúmaní krátkodobých a dlhodobých cieľov organizácie v oblasti životného prostredia v súlade s relevantnými environmentálnymi aspektmi identifikovanými v rámci environmentálneho preskúmania. Splnenie určených referenčných kritérií excelentnosti však nie je záväzné, pretože schéma EMAS ponecháva posúdenie uskutočniteľnosti referenčných kritérií a vykonávania najlepších postupov, pokiaľ ide o náklady a prínosy, na samotné organizácie.
2.2.3.2. Environmentálny program
„Environmentálny program“ je opis prijatých alebo plánovaných opatrení, zodpovedností a prostriedkov na dosiahnutie dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov, ako aj konečných termínov na ich dosiahnutie.
Environmentálny program je nástroj, pomocou ktorého organizácia môže plánovať a realizovať zlepšenia každým dňom. Mal by sa priebežne aktualizovať a mal by byť dostatočne podrobný na to, aby slúžil na získanie prehľadu o dosiahnutom pokroku pri spĺňaní krátkodobých cieľov. Program by mal špecifikovať, kto je zodpovedný za dosahovanie dlhodobých a krátkodobých cieľov, ako aj podrobnosti o zdrojoch a časových harmonogramoch. Samotné zdroje (napr. finančné, technické alebo personálne) môžu byť dlhodobým environmentálnym cieľom.
V praxi je program často zostavený v podobe tabuľky, v ktorej sa uvádzajú:
— |
dlhodobé environmentálne ciele súvisiace s priamymi a nepriamymi aspektmi, |
— |
konkrétne krátkodobé ciele na dosiahnutie dlhodobých cieľov a |
— |
opatrenia, zodpovednosť, prostriedky a časový harmonogram pre každý krátkodobý cieľ:
|
Pri zostavovaní programu by sa mali zohľadniť tak priame, ako aj nepriame aspekty. Organizácia by sa mala zaviazať zlepšovať svoje environmentálne správanie nepretržite.
Pri rozhodovaní o tom, aké opatrenia vykonať na zlepšenie svojho environmentálneho správania, by organizácie mali zohľadniť relevantné prvky sektorových referenčných dokumentov, ako sú uvedené v článku 46 nariadenia o EMAS, ak sú pre príslušný sektor k dispozícii.
Mali by najmä zvážiť príslušné najlepšie postupy environmentálneho manažérstva a referenčné kritériá excelentnosti (poukazujúce na úroveň environmentálneho správania, ktorú dosiahli organizácie s najlepšími výsledkami) na určenie opatrení a činností, prípadne na stanovenie priorít, s cieľom (ďalej) zlepšovať environmentálne správanie.
Vykonávanie najlepších postupov environmentálneho manažérstva či splnenie určených referenčných kritérií excelentnosti však nie je záväzné, pretože schéma EMAS ponecháva posúdenie uskutočniteľnosti referenčných kritérií a vykonávania najlepších postupov, pokiaľ ide o náklady a prínosy, na samotné organizácie.
2.2.4. Zavedenie a prevádzkovanie
2.2.4.1. Zdroje, roly, zodpovednosti a právomoci
Úspech systému EMAS závisí od ochoty vrcholového manažmentu poskytnúť zdroje a organizačnú štruktúru potrebnú na podporu systému. Medzi zdroje patria ľudské zdroje a špecializované zručnosti personálu, organizačná infraštruktúra, technologické a rovnako aj finančné zdroje.
Existujúca organizačná infraštruktúra, praktiky a postupy manažmentu už mali byť predmetom environmentálneho preskúmania. V tejto fáze nastal čas prispôsobiť v prípade potreby interné štruktúry a postupy.
Vrcholový manažment organizácie musí vymenovať zástupcu manažmentu, teda osobu v konečnom dôsledku zodpovednú za systém environmentálneho manažérstva. Jej úlohou je zabezpečiť, aby všetky požiadavky systému environmentálneho manažérstva boli zavedené, funkčné a aktuálne, ako aj priebežne informovať členov manažmentu o fungovaní systému. Mala by podávať správy o silných a slabých stránkach systému, ako aj o potrebných zlepšeniach.
Zástupca by mal mať kvalifikáciu a skúsenosti v oblasti životného prostredia, právnych požiadaviek súvisiacich so životným prostredím, aspektov manažmentu, mal by vykazovať zručnosti potrebné pre prácu v pracovnej skupine, zastávanie vedúcej pozície a koordináciu. Organizácia musí zabezpečiť, aby tieto kompetencie boli všetky interne k dispozícii.
Spôsobilosť, príprava pracovníkov a informovanosť
Organizácia musí vymedziť, aké skúsenosti a vedomosti musia zamestnanci mať na to, aby environmentálne manažérstvo dosahovalo dobré výsledky.
Musí vypracovať, zaviesť a udržiavať postup na zistenie potrieb odbornej prípravy a podniknúť všetky potrebné kroky na to, aby pracovníci zapojení do systému environmentálneho manažérstva mali primerané vedomosti:
— |
o environmentálnej politike organizácie, |
— |
o právnych alebo iných environmentálnych požiadavkách, ktoré sa na organizáciu vzťahujú, |
— |
o dlhodobých a krátkodobých cieľoch, ktoré si organizácia vytýčila, vo všeobecnosti, ako aj svojich konkrétnych doménach, |
— |
o environmentálnych aspektoch a vplyvoch a metodike ich monitorovania, |
— |
o svojich rolách a zodpovednosti v rámci systému environmentálneho manažérstva. |
Všetky osoby pracujúce pre organizáciu alebo v jej mene by si mali byť vedomé svojich úloh v EMAS a jeho environmentálneho prínosu. Organizácia by ich mala vyškoliť o otázkach environmentálnej informovanosti a systéme environmentálneho manažérstva v rámci nej, alebo im aspoň umožniť účasť na takýchto školeniach.
Obrázok 5
Diagram odbornej prípravy v rámci systému environmentálneho manažérstva
Informovanosť o environmentálnych otázkach možno dosiahnuť prostredníctvom odbornej prípravy alebo iných činností, ako napríklad komunikačná kampaň, prieskumy atď.
Aktívne zapojení pracovníci sú motorom sústavného a úspešného zlepšovania a pomáhajú ukotviť EMAS v organizácii. Zapojiť sa môžu napríklad prostredníctvom environmentálnych výborov, pracovných skupín, systému predkladania návrhov, stimulačných programov či iných činností.
Pri vývoji a zavádzaní systému by pracovníci mali zohrávať úlohu na rôznych úrovniach. Mohli by sa zapojiť napríklad do:
— |
identifikovania environmentálnych aspektov, |
— |
zostavovania a revízie postupov a/alebo pokynov, |
— |
navrhovania dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov, |
— |
procesu interného auditu, |
— |
zostavovania environmentálneho vyhlásenia EMAS. |
Manažment musí pracovníkom priebežne poskytovať spätnú väzbu a žiadať ju aj od nich.
2.2.4.2. Komunikácia
Dobrá interná a externá dvojsmerná komunikácia je pre zavedenie systému environmentálneho manažérstva zaregistrovaného podľa EMAS nevyhnutná. Organizácia musí uznať potrebu komunikácie o environmentálnych otázkach so zainteresovanými stranami a jej hodnotu. Je povinná svoje environmentálne vyhlásenia uverejňovať a musí určiť, ktoré informácie sú určené pre akú cieľovú skupinu. Bude musieť monitorovať výsledky svojej komunikácie a určiť, či bola účinná.
Medzinárodná komunikácia by mala prebiehať oboma smermi (zhora nadol i zdola nahor). Užitočné kanály na tento účel sú internet, brožúry, interné publikácie, bulletiny, schránky na návrhy, stretnutia, nástenky atď.
Príkladmi externej komunikácie sú environmentálne vyhlásenia EMAS, internet, akčné dni, tlačové správy, brožúry a využívanie loga EMAS všade, kde to je možné a povolené (19).
2.2.4.3. Dokumentácia a kontrola dokumentácie
O systéme environmentálneho manažmentu by sa mala viesť dokumentácia obsahujúca:
— |
environmentálnu politiku, |
— |
dlhodobé a krátkodobé environmentálne ciele, |
— |
opis rozsahu systému environmentálneho manažérstva, |
— |
opis hlavných prvkov systému environmentálneho manažérstva, |
— |
úlohy, sféry zodpovednosti a právomoci, |
— |
postupy riadenia prevádzkových činností, |
— |
prevádzkové postupy, |
— |
pracovné pokyny. |
Dokumentácia by mala byť jasná a zrozumiteľná, aby nedochádzalo k nedorozumeniam a zmätku.
Dokumenty EMAS možno začleniť do iných systémov manažmentu (napr. manažmentu kvality, energie, zdravie a bezpečnosť atď.) alebo naopak môžu slúžiť na zlepšenie iných systémov, predchádzanie duplicite a znižovanie byrokracie.
MSP by sa mali usilovať o to, aby svojim zamestnancom poskytovali jednoznačnú, jednoduchú a zrozumiteľnú dokumentáciu.
Manuál environmentálneho manažérstva
Tento manuál obsahuje environmentálnu politiku, záznamy a činnosti týkajúce sa životného prostredia. Organizácia by ho mala začleniť do ročného plánu riadenia. Manuál nemusí byť dlhý ani podrobný. Mal by obsahovať informácie pre pracovníkov o tom, ako organizácia vytvorila svoj systém environmentálneho manažérstva a akú má štruktúru, ako sú jeho rôzne časti prepojené a aké úlohy konkrétne osoby v schéme zohrávajú. Tento manuál nie je povinný, ale väčšina organizácií si vyberá možnosť zostaviť ho.
Postupy
Dokumentácia o postupoch opisuje, KTO, AKO a KEDY vykonáva konkrétne opatrenia.
Príkladmi postupov sú:
— |
identifikácia a posudzovanie dôležitých aspektov, |
— |
riadenie dodržiavania právnych predpisov, |
— |
riadenie identifikovaných významných environmentálnych aspektov, |
— |
riadenie monitorovania a merania, |
— |
riadenie pripravenosti na núdzové situácie, |
— |
riadenie nezrovnalostí, preventívnych a nápravných opatrení, |
— |
identifikácia a riadenie kompetencií, odborná príprava a informovanosť, |
— |
riadenie komunikácie, |
— |
riadenie dokumentácie, |
— |
riadenie záznamov, |
— |
riadenie interných auditov. |
Pracovné pokyny
Pracovné pokyny musia byť jasné a zrozumiteľné. Mali by objasňovať význam činností, environmentálne riziká s nimi spojené, špecifikovať, akú odbornú prípravu potrebujú zamestnanci zodpovední za ich vykonávanie, a spôsob, akým sa pri nich vykonáva dozor. Ako užitočné sa môžu ukázať názorné obrázky, piktogramy alebo iné prostriedky na to, aby všetci zamestnanci mohli pokyny ľahko pochopiť.
Riadenie dokumentácie
Organizácia musí vytvoriť, zaviesť a udržiavať postup riadenia dokumentácie o systéme environmentálneho manažérstva. Osobitná pozornosť by sa mala venovať záznamom (pozri bod 2.2.5.4).
Preto je potrebné zaviesť takýto postup:
Obrázok 6
Postup riadenia dokumentácie v rámci systému environmentálneho manažérstva
Systém by mal zabezpečiť dostupnosť rôznych verzií dokumentov, ako aj ich čitateľnosť a možnosť ich jednoducho identifikovať.
Možno zahrnúť dokumenty z externých zdrojov, pretože často sú nevyhnutné na zabezpečenie správneho fungovania systému environmentálneho manažérstva. Príkladom takých dokumentov by mohli byť informácie od miestnych orgánov a verejných správ, manuály pre používateľov zariadení, informačné hárky o zdraví a bezpečnosti atď.
2.2.4.4. Riadenie prevádzkových činností
Riadenie prevádzkových činností zahŕňa určenie a plánovanie činností spojených s významnými environmentálnymi aspektmi v súlade s environmentálnou politikou a dlhodobými a krátkodobými cieľmi (pozri obrázok 7). Rovnako môže zahŕňať činnosti ako údržbu, nábeh a odstavenie zariadení, riadenie zmluvných partnerov pôsobiacich na mieste a služieb, ktoré poskytujú dodávatelia alebo predajcovia. Je potrebné zaviesť postupy na riešenie zistených rizík, určovanie krátkodobých cieľov a meranie environmentálneho správania (podľa možnosti na základe jednoznačných environmentálnych ukazovateľov). V rámci postupov sa musia zadefinovať bežné podmienky. Rovnako sa musia vymedziť a opísať mimoriadne podmienky a núdzové situácie. Postupy riadenia prevádzkových činností by sa mali dôkladne zdokumentovať a postúpiť na interný audit.
Obrázok 7
Riadenie prevádzkových činností
2.2.4.5. Pripravenosť a reakcia na núdzovú situáciu
Organizácia musí vypracovať, zaviesť a udržiavať postup na zistenie možných núdzových situácií a havárií s cieľom:
— |
zabrániť riziku vzniku havárie, |
— |
opísať spôsob, akým reaguje na nehody, |
— |
zamedziť alebo zmierniť súvisiace nepriaznivé vplyvy na životné prostredie. |
Núdzový plán je v priemyselnom sektore a organizáciách zapojených do potenciálne riskantných činností nevyhnutný.
Organizácia musí pravidelne kontrolovať svoju pripravenosť na núdzový stav (vrátane vhodnej odbornej prípravy) a postupy reakcie. V prípade potreby by ich mala prepracovať, predovšetkým po vzniku núdzovej situácie alebo výskyte havárií. Aj postupy by sa mali pravidelne odskúšať.
Obrázok 8
Núdzové plány
2.2.5. Kontrolovanie
2.2.5.1. Monitorovanie a meranie
Organizácia musí vypracovať, zaviesť a udržiavať postup na pravidelné monitorovanie a meranie dôležitých parametrov, ako sú emisie do ovzdušia, odpad, voda a hluk, aby z výsledkov mohla získať cenné poznatky. Podávanie správ o hlavných ukazovateľoch environmentálneho správania je povinné (pozri bod 2.3.2).
Zohľadniť sa musia právne požiadavky na monitorovanie a kritériá monitorovania (napr. frekvencia inšpekcií a metodika) im musia zodpovedať. Je užitočné zabezpečiť informácie:
— |
o súlade s právnymi požiadavkami a predpismi, |
— |
o presnom hodnotení environmentálneho správania, |
— |
o úplnom a transparentnom vyhlásení EMAS. |
V závislosti od potrieb organizácie možno merať a monitorovať aj iné faktory:
— |
významné environmentálne aspekty, |
— |
environmentálnu politiku a dlhodobé ciele, |
— |
mieru informovanosti pracovníkov atď. |
Meracie zariadenia sa musia pravidelne kalibrovať, aby zodpovedali legislatíve a vykazovali presné výsledky.
2.2.5.2. Hodnotenie dodržiavania právnych predpisov
Dodržiavanie právnych predpisov je kľúčovým prvkom nariadenia o systéme EMAS a organizácia sa doň nemôže zaregistrovať bez toho, aby toto dodržiavanie vykazovala, preto potrebuje mať postup pravidelného preskúmania a hodnotenia tejto otázky.
Odporúča sa na tento účel zostaviť zoznam všetkých relevantných právnych predpisov a osobitných požiadaviek a následne ho porovnať s konkrétnymi okolnosťami organizácie (pozri tabuľku 6). Väčšie a komplexnejšie organizácie budú prípadne musieť využiť databázy alebo externú pomoc.
Ak overovateľ zistí nenapravené prípady nedodržiavania, nesmie validovať environmentálne vyhlásenie ani podpísať konečné vyhlásenie (príloha VII).
Tabuľka 6
Príklad jednoduchého hodnotenia dodržiavania právnych predpisov
Platné právne predpisy v oblasti životného prostredia |
Osobitné požiadavky |
Status organizácie |
Výsledok |
||||||||||||
Právne predpisy o odpade |
|
|
získať aktualizované povolenie |
||||||||||||
Predpisy o emisiách do ovzdušia |
|
|
OK |
||||||||||||
Predpisy o hluku |
|
|
OK |
||||||||||||
Predpisy o úprave vody |
|
|
napraviť situáciu |
||||||||||||
Predpisy o skleníkových plynoch |
|
|
možnosť predať časť emisných kvót |
2.2.5.3. Nezhoda, nápravná činnosť a preventívna činnosť
Organizácia musí vytvoriť, zaviesť a udržiavať postup, podľa ktorého je potrebné postupovať v prípadoch a potenciálnych prípadoch nezhody s požiadavkami EMAS.
Postup musí obsahovať spôsoby:
— |
odhalenia a nápravy prípadu, |
— |
vyšetrenia príčin a účinkov prípadu, |
— |
posúdenia potreby opatrenia na zabránenie opätovného výskytu takéhoto prípadu, |
— |
zaznamenania výsledkov prijatého nápravného opatrenia, |
— |
posúdenia potreby opatrení na zabránenie prípadov nezhody s predpismi, |
— |
zavedenia vhodných preventívnych opatrení na zamedzenie takýmto prípadom a |
— |
preskúmania účinnosti nápravných a preventívnych opatrení. |
Nezhoda je každý druh nesplnenia základných požiadaviek špecifikovaných v postupoch a technických pokynoch.
Nezhoda môže byť výsledkom ľudského omylu alebo chyby pri vykonávaní. Zmeny s cieľom napraviť stav a zabrániť opätovnému výskytu sa musia vykonať čo najskôr.
Nezhodu možno odhaliť prostredníctvom:
— |
riadenia prevádzkových činností, |
— |
interného/externého auditu, |
— |
preskúmania manažmentom alebo |
— |
počas každodennej práce. |
Nápravné a preventívne opatrenia
O nezhode je potrebné informovať zástupcu manažmentu pre EMAS, aby mohol v prípade potreby prijať rozhodnutie o vykonaní nápravného opatrenia.
Rovnako je potrebné informovať ho o zistených potenciálnych nezhodách, aby mohol v prípade potreby prijať rozhodnutie o vykonaní preventívnych opatrení.
Nápravné aj preventívne opatrenia by sa mali zaznamenať. Výsledkom toho môže byť potrebná zmena dokumentácie systému environmentálneho manažérstva.
2.2.5.4. Riadenie záznamov
Organizácia musí vytvoriť systém na vedenie záznamov, na základe ktorých môže preukázať, že dodržiava požiadavky systému environmentálneho manažérstva.
Organizácia musí vytvoriť, zaviesť a udržiavať postup riadenia svojich záznamov. Mal by zahŕňať záležitosti ako identifikáciu, ukladanie, ochranu, vyhľadávanie, archivovanie a likvidovanie záznamov.
Záznamy musia byť a zostať čitateľné, identifikovateľné, aktualizované vystopovateľné.
Príklady záznamov:
— |
spotreba elektrickej energie, vody a surovín, |
— |
vyprodukovaný odpad (nebezpečný odpad a odpad, ktorý nie je nebezpečný), |
— |
emisie skleníkových plynov, |
— |
incidenty, havárie a sťažnosti, |
— |
právne požiadavky, |
— |
záznamy o auditoch a preskúmania manažmentom, |
— |
správy z inšpekcií, |
— |
významné environmentálne aspekty, |
— |
nezhoda, nápravné a preventívne opatrenia, |
— |
komunikácia a odborná príprava, |
— |
návrhy a podnety zamestnancov a |
— |
školenia a semináre. |
2.2.6. Interný audit
V rámci EMAS sa venuje osobitná pozornosť auditu uvedenému v prílohe III.
„Interný environmentálny audit“ je systematické, zdokumentované, pravidelné a objektívne hodnotenie environmentálneho správania organizácie, systému manažérstva a procesov určených na ochranu životného prostredia.
Organizácia musí vytvoriť postup interného auditu ako súčasť systému manažérstva. Musí sa vzťahovať na oblasti zodpovednosti a požiadavky na plánovanie a vykonávanie auditu, podávanie správ a vedenie záznamov, určenie kritérií, rozsahu, frekvencie a metód auditu.
Cieľom interného auditu je určiť:
— |
či systém environmentálneho manažérstva spĺňa požiadavky nariadenia o EMAS, |
— |
či sa správne zaviedol a udržiava, |
— |
zaručiť, aby manažment organizácie dostával informácie, ktoré potrebuje na preskúmanie environmentálneho správania organizácie, |
— |
účinnosť systému environmentálneho manažérstva. |
Audit musia vykonávať nezávislí pracovníci objektívnym spôsobom. Interným audítorom môže by vyškolený zamestnanec organizácie, alebo externá osoba alebo tím.
Všeobecné pravidlá
— |
zostaviť program auditu, |
— |
vymedziť rozsah auditu. Bude závisieť od veľkosti a druhu organizácie. Musia sa špecifikovať tematické oblasti, činnosti, na ktoré sa audit má zamerať, environmentálne kritériá, ktoré treba zvážiť, a obdobie, na ktoré sa audit má vzťahovať, |
— |
špecifikovať zdroje potrebné na vykonanie auditu, napríklad dobre vyškolení pracovníci s dobrými znalosťami o činnosti, technické aspekty, environmentálne aspekty, právne požiadavky, |
— |
zaručiť, aby sa všetky činnosti organizácie vykonávali v súlade s vopred vymedzenými postupmi a |
— |
identifikovať potenciálne nové problémy a zaviesť opatrenia na zabránenie ich výskytu. |
Kroky v rámci interného auditu
Obrázok 9
Kroky v rámci interného auditu
2.2.6.1. Program auditu a frekvencia konania auditu
Súčasťou programu musia byť:
— |
konkrétne ciele interného auditu, |
— |
postupy kontroly toho, či systém environmentálneho manažérstva zodpovedá politike a programu organizácie a či spĺňa požiadavky EMAS, |
— |
súlad s uplatniteľnými environmentálnymi regulačnými požiadavkami. |
Organizácia musí vykonávať interné audity ročne, aby mala dobrý prehľad o svojich významných environmentálnych aspektoch. Cyklus auditu, ktorý sa vzťahuje na všetky činnosti organizácie, sa musí uzavrieť do troch rokov. Menšie organizácie môžu predĺžiť toto obdobie na štyri roky.
Frekvencia, s ktorou sa kontroluje každá konkrétna činnosť, sa mení v závislosti od:
— |
povahy, rozsahu a zložitosti dotknutých činností, |
— |
významu súvisiacich environmentálnych vplyvov, |
— |
dôležitosti a naliehavosti problémov zistených počas predchádzajúcich auditov a |
— |
histórie environmentálnych problémov. |
Zložitejšie činnosti s významnejším environmentálnym vplyvom sa spravidla musia kontrolovať častejšie.
Aby sa dosiahli uspokojivé výsledky, všetci zamestnanci zapojení do interného auditu musia mať jasnú predstavu o dlhodobých environmentálnych cieľoch predmetného auditu a konkrétnych úlohách všetkých zúčastnených (riaditeľov, manažérov, zamestnancov, audítorov atď.).
2.2.6.2. Činnosti v rámci interného auditu
Je dôležité sa na interný audit vopred pripraviť. Po prvé, je potrebné určiť audítora/audítorský tím. Organizácia môže vykonanie auditu zadať vlastným zamestnancov alebo externým audítorom. Musia byť objektívni a nestranní, ako aj primerane kvalifikovaní a vyškolení. Audítor/audítorský tím by mal:
— |
pripraviť solídny plán auditu a na tento účel zhromaždiť informácie o cieľoch, rozsahu, mieste a dátume, na ktorom sa s organizáciou dohodol, |
— |
poskytnúť plán auditu organizácii v dostatočnom predstihu, |
— |
zostaviť kontrolné zoznamy, |
— |
rozdeliť úlohy v audítorskom tíme. |
Na to, aby audit mal výpovednú hodnotu, audítorský tím musí skontrolovať dodržiavanie právnych predpisov o životnom prostredí, či sa dosiahli dlhodobé a krátkodobé ciele a či systém manažérstva je účinný a primeraný.
Postup auditu musí zahŕňať tieto kroky:
— |
pochopenie systému manažérstva, |
— |
posúdenie silných a slabých stránok systému, |
— |
zhromaždenie relevantných dôkazov (napr. údajov, záznamov, dokumentov), |
— |
vyhodnotenie zistení auditu, |
— |
príprava záverov auditu a |
— |
podávanie správ o zisteniach a záveroch auditu |
2.2.6.3. Podávanie správ o zisteniach a záveroch auditu
Cieľom správy o audite je poskytnúť manažmentu organizácie:
— |
písomný doklad o rozsahu auditu, |
— |
informácie o miere, do akej sa splnili dlhodobé ciele, |
— |
informácie o tom, či dlhodobé ciele sú v súlade s environmentálnou politikou organizácie, |
— |
informácie o spoľahlivosti a účinnosti monitorovacieho systému, |
— |
prípadne navrhované nápravné opatrenia. |
Správu je potrebné postúpiť zástupcovi manažmentu pre EMAS, ktorý sfinalizuje nápravné opatrenia, ak sa zistili nezrovnalosti (vrátane prípadov nedodržania podmienok).
2.2.7. Preskúmanie manažmentom
Vrcholový manažment má úlohu pravidelne preskúmať systém manažérstva (najmenej raz do roka) s cieľom zaručiť jeho účelnosť a účinnosť. Preskúmanie manažmentom sa musí zaznamenať a záznam sa musí uchovať.
Obsah preskúmania manažmentom:
Vstupy:
— |
výsledky interných auditov vrátane posúdenia dodržiavania právnych predpisov, |
— |
externá komunikácia, |
— |
sťažnosti, |
— |
rozsah, v akom sa dosiahli dlhodobé a krátkodobé ciele, |
— |
stav nápravných a preventívnych opatrení, |
— |
následné činnosti z predchádzajúcich preskúmaní manažmentom, |
— |
meniace sa okolnosti, napr. vývoj právnych predpisov, environmentálne zmeny, |
— |
odporúčania na zlepšenie. |
Medzi výstupy patria všetky rozhodnutia a činnosti, zmeny v environmentálnej politike, dlhodobých a krátkodobých cieľoch a iné aspekty systému environmentálneho manažérstva.
2.3. ENVIRONMENTÁLNE VYHLÁSENIE EMAS
„Environmentálne vyhlásenie“ je komplexný súbor informácií pre verejnosť a iné zainteresované strany týkajúci sa týchto prvkov organizácie: štruktúry a aktivít; environmentálnej politiky a systému environmentálneho manažérstva; environmentálnych aspektov a vplyvov; environmentálneho programu, dlhodobých a krátkodobých cieľov; environmentálneho správania a dodržiavania príslušných uplatniteľných právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia.
Vyhlásenie je jednou z jedinečných čŕt systému EMAS v porovnaní s inými systémami environmentálneho manažérstva.
Organizácia ním verejnosti potvrdzuje svoj záväzok konať v oblasti životného prostredia.
Pre samotnú organizáciu predstavuje vhodnú príležitosť skonštatovať, aké opatrenia prijala na zlepšenie životného prostredia.
V EMAS sú stanovené viaceré minimálne požiadavky týkajúce sa vyhlásenia, organizácia sa však môže sama rozhodnúť, do akej miery poskytne podrobnosti, rovnako si sama určuje štruktúru a úpravu, podmienkou je len jasný, spoľahlivý, dôveryhodný a správny obsah. Ďalej sa organizácia môže sama rozhodnúť, či chce svoje environmentálne vyhlásenie začleniť do svojej ročnej správy alebo iných správ, napr. do správy o sociálnej zodpovednosti podniku.
2.3.1. Minimálny obsah environmentálnych vyhlásení EMAS
1. Jasný a jednoznačný opis organizácie, ktorá sa uchádza o registráciu v EMAS, a súhrn jej činností, výrobkov a služieb a v prípade potreby jej vzťahu k akejkoľvek materskej organizácii.
Uveďte diagramy, mapy, vývojové diagramy, letecké snímky atď. na znázornenie obsahu. Takisto by sa mali uviesť kódy NACE na opis činností.
2. Environmentálna politika a stručný opis systému environmentálneho manažérstva organizácie.
Správny opis systému je dôležitý pre poskytnutie jasných informácií o pracovnej štruktúre. Je potrebné uviesť aj environmentálnu politiku.
3. Opis všetkých významných priamych a nepriamych environmentálnych aspektov, ktoré spôsobujú významné environmentálne vplyvy organizácie a vysvetlenie povahy vplyvov súvisiacich s týmito aspektmi (príloha I.2 k nariadeniu o EMAS).
Priame a nepriame environmentálne aspekty by sa mali uviesť osobitne. Mal by sa uviesť vplyv oboch kategórií, a to pomocou tabuliek alebo vývojových diagramov.
4. Opis dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov vo vzťahu k významným environmentálnym aspektom a vplyvom.
Na posúdenie pokroku pri zlepšovaní výsledkov použite zoznamy krátkodobých a dlhodobých cieľov i ukazovateľov. Začleňte environmentálny program a uveďte konkrétne prijaté alebo plánované opatrenia na zlepšenie výsledkov.
5. Súhrn dostupných údajov o environmentálnom správaní organizácie vo vzťahu k jej dlhodobým a krátkodobým environmentálnym cieľom vzhľadom na jej významné environmentálne vplyvy. Podávanie správ musí byť založené na hlavných ukazovateľoch a ďalších relevantných existujúcich ukazovateľoch environmentálneho správania stanovených v oddiele C prílohy IV k nariadeniu o EMAS.
Hlavné ukazovatele sú zamerané na šesť kľúčových oblastí: energia, materiály, voda, odpad, biodiverzita (prostredníctvom využívania pôdy) a emisie (pozri 2.3.2.2).
Organizácia musí podávať správy o svojom environmentálnom správaní aj na základe iných konkrétnejších ukazovateľov týkajúcich sa významných environmentálnych aspektov uvádzaných v environmentálnom preskúmaní. (pozri bod 2.3.2.3). V prípade, že nie sú k dispozícii žiadne kvantitatívne údaje na podávanie správ o významných priamych alebo nepriamych aspektoch, organizácie podajú správy o ich správaní na základe kvalitatívnych ukazovateľov.
V prípade, že sú pre príslušný sektor k dispozícii sektorové referenčné dokumenty, ako sú uvedené v článku 46 nariadenia o EMAS, organizácie by pri výbere ukazovateľov, ktoré využijú pri podávaní správ o svojom environmentálnom správaní, mali zohľadniť príslušné ukazovatele (20) environmentálneho správania relevantné pre daný sektor podľa týchto referenčných dokumentov.
6. Ostatné faktory týkajúce sa environmentálneho správania vrátane výsledkov vzhľadom na ustanovenia právnych predpisov, pokiaľ ide o ich významné environmentálne vplyvy.
Použite tabuľky a/alebo grafy na porovnanie zákonných referenčných hraničných hodnôt a hraničných hodnôt, ktoré namerala/vypočítala organizácia.
Nie vždy je možné vyjadriť environmentálne správanie pomocou číselných údajov. Rovnako dôležité sú mäkké faktory, ako napríklad zmeny správania, zlepšenia postupov a iné opatrenia prijaté s cieľom zlepšiť environmentálne správanie.
Pri podávaní správ o týchto ostatných faktoroch by organizácie mali zohľadniť príslušné sektorové referenčné dokumenty, ako sú uvedené v článku 46 nariadenia o EMAS. V environmentálnom vyhlásení by mali preto uviesť, ako boli relevantné najlepšie postupy environmentálneho manažérstva a referenčné kritériá excelentnosti (ak sú k dispozícii) použité na určenie opatrení a činností, prípadne na stanovenie priorít, s cieľom (ďalej) zlepšovať environmentálne správanie.
Relevantnosť a uplatniteľnosť najlepších postupov environmentálneho manažérstva a referenčných kritérií excelentnosti by organizácia mala posúdiť na základe významných environmentálnych aspektov, ktoré organizácia identifikovala v environmentálnom preskúmaní, ako aj na základe technických a finančných aspektov.
V environmentálnom vyhlásení by sa nemali vykazovať ani opisovať prvky sektorových referenčných dokumentov (ukazovatele, najlepšie postupy environmentálneho manažérstva alebo referenčné kritériá excelentnosti), ktoré sa nepovažujú za relevantné vzhľadom na významné environmentálne aspekty určené organizáciou v jej environmentálnom preskúmaní.
7. Odkaz na uplatniteľné právne požiadavky týkajúce sa životného prostredia.
V rámci EMAS sa vyžaduje dodržiavanie právnych predpisov. Environmentálne vyhlásenie predstavuje príležitosť uviesť, ako organizácia túto požiadavku spĺňa.
Aj keď organizácie zaregistrované v EMAS by mali mať interný zoznam všetkých relevantných právnych požiadaviek, nie je potrebné zahrnúť ich všetky do environmentálneho vyhlásenia. V tejto súvislosti postačí zhrnutie.
8. Meno a číslo akreditácie alebo licencie environmentálneho overovateľa a dátum vyhlásenia platnosti.
Ak organizácia uverejní svoje environmentálne vyhlásenie ako súčasť inej správy, mala by ho ako také označiť a uviesť, že ho validoval environmentálny overovateľ. Nie je síce povinné k environmentálnemu vyhláseniu EMAS priložiť vyhlásenie uvedené v článku 25 ods. 9, považuje sa to však za najlepší postup.
2.3.2. Hlavné ukazovatele a ďalšie príslušné existujúce ukazovatele environmentálneho správania
2.3.2.1. Hlavné ukazovatele
Organizácie musia podávať správy o hlavných ukazovateľoch environmentálneho správania (známych aj ako kľúčové ukazovatele environmentálneho správania) relevantných pre priame environmentálne aspekty organizácie. Rovnako by mali správy podávať aj o iných ukazovateľoch environmentálneho správania relevantných pre konkrétnejšie environmentálne aspekty. Mali by zohľadniť sektorové referenčné dokumenty, pokiaľ sú tieto dokumenty dostupné.
Hlavné ukazovatele sa vzťahujú na všetky typy organizácií. Merajú výsledky v týchto kľúčových oblastiach:
— |
energia, |
— |
materiály, |
— |
voda, |
— |
odpad, |
— |
využívanie pôdy vzhľadom na biodiverzitu, |
— |
emisie. |
Každý hlavný ukazovateľ sa skladá z údaju A (vstup), údaju B (výstup) a údaju R vyjadrujúceho pomer A/B.
i) Údaj A (vstup)
Vstup (údaj A) sa uvádza takto:
Energia:
a) |
celková ročná spotreba energie vyjadrená v MWh alebo GJ; |
b) |
percentuálny podiel z písmena a) z obnoviteľných zdrojov energie, ktoré organizácia vyrobila. |
Ukazovateľ podľa písmena b) zachytáva percentuálny podiel ročnej spotreby energie z obnoviteľných zdrojov, ktoré vyrobila organizácia. Energia zakúpená od poskytovateľa energie v tomto ukazovateli nie je zahrnutá a možno ju považovať za súčasť opatrení „ekologického obstarávania“.
Materiály:
Ročný hmotnostný prietok rozličných použitých materiálov vyjadrený v tonách okrem nosičov energie a vody.
Ročný hmotnostný prietok rozličných použitých materiálov možno rozdeliť podľa použitia materiálov. Medzi ne môžu patriť napríklad suroviny (ako kovy, drevo alebo chemikálie) alebo medziprodukty v závislosti od činností organizácie.
Voda:
Celková ročná spotreba vody uvedená v m3.
Pri tomto ukazovateli je potrebné nahlásiť celkovú ročnú spotrebu vody organizácie.
Je užitočné objasniť rôzne typy spotreby vody a rozdeliť spotrebu podľa zdroja vody, napr. povrchová voda, podzemná voda atď.
Iné užitočné informácie môžu zahŕňať množstvo odpadovej vody, vyčistenej a opätovne použitej vody, recykláciu dažďovej vody a odpadovej vody z domácností.
Odpad:
Do tohto ukazovateľa patrí ročne vygenerovaný:
— |
odpad (uvedený podľa druhu odpadu) vyjadrený v tonách, |
— |
nebezpečný odpad vyjadrený v tonách alebo kilogramoch. |
Podľa nariadenia o EMAS je nahlasovanie odpadu a nebezpečného odpadu povinné. Osvedčeným postupom je uviesť odpad podľa jednotlivých druhov v oboch prípadoch. Výsledky environmentálneho preskúmania vrátane relevantných zákonných povinností o nahlasovaní odpadu by mali slúžiť ako základ. Podrobnejšie správy by sa mohli podávať v súlade s vnútroštátnym systémom klasifikácie odpadu, ktorým sa vykonáva európsky katalóg odpadu.
Dlhé zoznamy typov odpadu by sa mohli ukázať ako kontraproduktívne a dezorientujúce na účely komunikácie, preto je vhodnou možnosťou zoskupovanie informácií podľa európskeho katalógu. Odpad by sa potom mohol zaznamenávať podľa hmotnosti alebo objemu jednotlivých typov, ako je kov, plasty, papier, kal, popol atď. Užitočné môže byť aj doplnenie informácií o množstve zberového, recyklovaného odpadu, odpadu použitého na výrobu energie alebo odpadu umiestneného na skládkach.
Využívanie pôdy vzhľadom na biodiverzitu:
Využívanie pôdy uvedené v m2 zastavanej plochy.
Biodiverzita je komplexný a pomerne nový hlavný ukazovateľ. Niektoré faktory spôsobujúce stratu biodiverzity (zmena klímy, emisie/znečistenie) sú už zahrnuté v environmentálnych aspektoch a súvisiacich ukazovateľoch v nariadení o EMAS a vzťahujú sa na spotrebu vody a energie, emisie, odpad atď.
Nie všetky ukazovatele biodiverzity sú relevantné pre všetky sektory/organizácie a nie všetky možno začať uplatňovať priamo na začiatku riadenia týchto aspektov. Environmentálne preskúmanie by malo poskytnúť dostatočné vodidlo, ktoré faktory sú relevantné. Organizácia by nemala zvážiť len miestny vplyv, ale aj priame a nepriame dôsledky pre biodiverzitu v širšom meradle, napr. získavanie surovín, obstarávanie/dodávateľský reťazec, výrobu a produkt, dopravu a logistiku, marketing a komunikáciu. Ani jeden ukazovateľ nie je relevantný rovnakou mierou pre všetky organizácie.
Ukazovateľ biodiverzity v oblasti využívania pôdy stanovený v prílohe IV nariadenia o EMAS možno považovať za spoločného menovateľa. Vzťahuje sa len na priestory organizácie vzhľadom na zastavanú plochu. Dôrazne sa však odporúča zahrnúť do ukazovateľa využívania pôdy aj ďalšie nevyužiteľné plochy.
Emisie:
a) |
celkové ročné emisie skleníkových plynov (CO2, CH4, N2O, HFC, PFC, SF6) vyjadrené v tonách ekvivalentu CO2; |
b) |
celkové ročné emisie do ovzdušia (vrátane minimálne SO2, NOx, PM) vyjadrené v kilogramoch alebo tonách. Poznámka: Účinky týchto látok sú rôzne, preto by sa jednotlivé údaje nemali spočítať. |
Je potrebné objasniť koncepciu kvantifikácie emisií, predovšetkým skleníkových plynov a látok znečisťujúcich ovzdušie (21). Organizácie musia na začiatok vziať do úvahy platné právne požiadavky. Týka sa to predovšetkým organizácií, ktorých zariadenia patria do rozsahu systému EÚ na obchodovanie s emisiami alebo nariadenia o Európskom registri uvoľňovania a prenosov znečisťujúcich látok. V iných prípadoch možno uplatniť európske, celosvetovo uznávané alebo celoštátne/regionálne všeobecné metodiky, ak sú k dispozícii.
Hoci je povinné len podávanie správ o hlavných ukazovateľoch pri priamych aspektoch, organizácie musia zohľadniť všetky dôležité environmentálne aspekty, ako priame, tak aj nepriame. Preto je najlepším riešením nahlasovať výrazné nepriame emisie skleníkových plynov, a to podľa možnosti osobitne od priamych emisií.
ii) Údaj B (výstup)
Celkový ročný výstup (údaj B) je rovnaký vo všetkých oblastiach, prispôsobuje sa ale podľa rôznych typov organizácií:
a) |
výrobný sektor (priemysel): uviesť treba celkovú hrubú pridanú hodnotu vyjadrenú v miliónoch EUR alebo celkový ročný fyzický výstup vyjadrený v tonách. Malé organizácie môžu uviesť celkový ročný obrat alebo počet zamestnancov; |
b) |
nevýrobný sektor (služby, správa): uviesť treba celkový počet zamestnancov. |
2.3.2.2. Hlavné ukazovatele a súvisiace prvky flexibility – objasnenie
Je dôležité pochopiť základnú myšlienku určenia ukazovateľov a flexibilných prvkov stanovených v nariadení o EMAS (príloha IV k nariadeniu o EMAS). V prílohe IV písm.
C bode 1 sa stanovuje, že ukazovatele musia:
a) |
poskytovať presné zhodnotenie environmentálneho správania organizácie; |
b) |
byť zrozumiteľné a jednoznačné; |
c) |
umožňovať vykonávať medziročné porovnávanie a hodnotiť vývoj environmentálneho správania organizácie; |
d) |
umožňovať porovnanie s odvetvovými, vnútroštátnymi alebo prípadne regionálnymi referenčnými hodnotami; |
e) |
umožňovať v prípade potreby vykonávať porovnanie s požiadavkami predpisov. |
Sú to hlavné funkcie kľúčových ukazovateľov výsledkov.
Pri ich používaní je však možné postupovať do určitej miery flexibilne, ak sa tak prispeje k plneniu ich funkcie.
Sú to:
— |
Podmienky uplatňovania doložky o dôvernosti uvedené v oddiele C bode 1 prílohy IV – „… ak by zverejňovanie malo nepriaznivý vplyv na dôvernosť obchodných alebo priemyselných informácií organizácie […], organizácia môže takéto informácie vo svojich správach indexovať napríklad stanovením prvého roka (s indexovým číslom 100), z ktorého by bol vývoj skutočného vstupu/vplyvu zrejmý.“ Na túto doložku sa možno odvolať, ak by použitie ukazovateľa mohlo odhaliť citlivé údaje, na základe ktorých by konkurent mohol vypočítať priemernú cenu výroby. |
— |
Podmienky nepodávania správ o konkrétnom hlavnom ukazovateli uvedené v prílohe IV – v oddiele C bode 2 písm. a) a b) prílohy IV sa vzhľadom na hlavné ukazovatele stanovuje, že „ak organizácia usúdi, že jeden alebo viaceré hlavné ukazovatele nie sú relevantné pre jej významné priame environmentálne aspekty, nemusí tieto hlavné ukazovatele v správe uviesť. Organizácia na tento účel predloží odôvodnenie s odkazom na jej environmentálne preskúmanie.“ V záujme transparentnosti by sa uvedené odôvodnenie malo uviesť aj v environmentálnom vyhlásení. Keďže každý hlavný ukazovateľ tvorí údaj A (vstup), údaj B (výstup) a R (pomer A/B), tento flexibilný prvok sa týka celého hlavného ukazovateľa ako takého vrátane osobitného vzťahu A/B. |
— |
Podmienky podávania správ pomocou iného ukazovateľa (A/B) Namiesto konkrétneho hlavného ukazovateľa uvedeného v prílohe IV – ak sa organizácia rozhodne v správe neuviesť podľa písm. a) konkrétne ukazovatele stanovené v prílohe IV, ale namiesto toho si zvolí iný ukazovateľ, potom pri tomto ukazovateli takisto musí poskytnúť údaj A (vstup) a B (výstup). Tento flexibilný prístup by vždy mal byť odôvodnený odkazom na environmentálne preskúmanie s cieľom preukázať, ako táto možnosť prispieva k lepšiemu uvádzaniu relevantného environmentálneho správania. Na účely tohto konkrétneho ustanovenia by sa mal zohľadniť referenčný dokument EMAS týkajúci sa predmetného sektora, ak je k dispozícii. Napríklad namiesto „počtu zamestnancov“ by služba poskytujúca ubytovanie turistom mohla uvádzať „počet prenocovaní“, škola „počet žiakov“, organizácia pôsobiaca v oblasti odpadového hospodárstva môže uviesť „množstvo riadeného odpadu v tonách“ a nemocnica „počet hospitalizovaných pacientov“ atď. |
— |
Podmienky použitia iných prvkov na vyjadrenie vstupu (A) a výstupu (B) DODATOČNE ku konkrétnym hlavným ukazovateľom stanoveným v prílohe IV – organizácia na vyjadrenie celkového ročného vstupu/vplyvu v danej oblasti a celkového ročného výstupu môže použiť aj iné prvky. Napríklad organizácia poskytujúca služby môže podať správu, v ktorej ako mieru výstupu (B) pri čiastkovej oblasti administratíva uvedie „počet zamestnancov“ a inú mieru výstupu pre konkrétnu poskytovanú službu. |
— |
Jednotky merania – ak jednotky uvedené v prílohe IV k nariadeniu o EMAS neodzrkadľujú jasne environmentálne správanie organizácie a neposkytujú zreteľný obraz na účely komunikácie, možno použiť iné, ak to organizácia odôvodní. Musí byť možné premeniť tieto jednotky na jednotky špecifikované v nariadení. V ideálnom prípade by sa mala vložiť poznámka pod čiarou s prepočtom. |
— |
Meny súvisiace s hrubou pridanou hodnotou alebo celkovým obratom iné než euro — v nariadení o EMAS sa síce hovorí o „miliónoch eur“ ako o meradle výstupu vzhľadom na hrubú pridanú hodnotu, ale organizácie so sídlom v krajinách, ktoré nepatria do eurozóny môžu použiť svoju štátnu menu. |
2.3.2.3. Ďalšie relevantné ukazovatele environmentálneho správania
Organizácia musí podávať správy o svojom environmentálnom správaní aj na základe iných relevantných ukazovateľov týkajúcich sa významných environmentálnych aspektov, ktoré sa uvádzajú v environmentálnom preskúmaní.
Ak sú pre príslušný sektor k dispozícii sektorové referenčné dokumenty, ako sú uvedené v článku 46 nariadenia o EMAS, v posúdení environmentálneho správania organizácie sa príslušný dokument zohľadní.
Organizácie by preto pri výbere ukazovateľov, ktoré využijú pri podávaní správ o svojom environmentálnom správaní, mali zohľadniť príslušné ukazovatele (22) environmentálneho správania relevantné pre daný sektor podľa referenčných dokumentov. Mali by zohľadniť ukazovatele navrhnuté v zodpovedajúcich referenčných dokumentoch týkajúcich sa jednotlivých sektorov a ich relevantnosť vzhľadom na významné environmentálne aspekty, ktoré organizácia identifikovala vo svojom environmentálnom preskúmaní. Ukazovatele by sa mali brať do úvahy len vtedy, keď sú relevantné pre environmentálne aspekty, ktoré sú v environmentálnom preskúmaní hodnotené ako najvýznamnejšie.
2.3.2.4. Miestna zodpovednosť
Miestna zodpovednosť je v EMAS dôležitá. Preto by všetky organizácie zaregistrované v EMAS mali podávať správy o významných environmentálnych vplyvoch každého miesta, ako sa uvádza v prílohe IV k nariadeniu.
Informácie o trendoch pri emisiách do ovzdušia a vypúšťaní látok do vody, spotrebe vody, využívaní energie a množstve odpadu by sa v každom prípade mali uvádzať vzhľadom na dané miesto. V prípade, že sa uplatňuje postup overovania pre organizácie s viacerými miestami podľa oddielu 2.4.3 tejto príručky, takéto informácie môžu byť poskytnuté na úrovni skupiny miest za predpokladu, že tieto údaje presne odzrkadľujú trendy na úrovni jednotlivého miesta.
Organizácia môže indexovať informácie len v prípadoch dôverných záležitostí (pozri bod 2.3.2.2).
Navyše treba zohľadniť skutočnosť, že priebežné zlepšenia možno dosiahnuť na stálych miestach, ale nie na dočasných. Ak táto záležitosť zohráva úlohu, mala by sa uviesť v environmentálnom preskúmaní. Mala by sa vziať do úvahy možnosť zaviesť alternatívne meracie jednotky vrátane „mäkkých“ (kvalitatívnych) ukazovateľov. V prípade sektorov, na ktoré sa vzťahujú sektorové referenčné dokumenty EMAS, sa v každom prípade môžu zohľadniť informácie o dočasných miestach.
Tabuľka 7
Príklady použitia hlavných ukazovateľov správania v organizáciách verejnej správy
Hlavný ukazovateľ |
Ročný vstup/vplyv (A) |
Celkový ročný výstup organizácie (B) |
Pomer A/B |
Energia |
ročná spotreba v MWh, GJ |
počet zamestnancov (nevýrobný sektor) |
MWh/osobu a/alebo KWh/osobu |
Materiály |
ročná spotreba papiera v tonách |
počet zamestnancov (nevýrobný sektor) |
ton/osobu a/alebo počet papierových hárkov/osobu/deň |
Voda |
ročná spotreba v m3 |
počet zamestnancov (nevýrobný sektor) |
m3/osobu a/alebo l/osobu |
Odpad |
ročná produkcia odpadu v kilogramoch |
počet zamestnancov (nevýrobný sektor) |
tony odpadu/osobu a/alebo kg/osobu |
ročná produkcia nebezpečného odpadu v kilogramoch |
kg nebezpečného odpadu/osobu |
||
Využívanie pôdy vzhľadom na biodiverzitu |
využívanie pôdy, m2 zastavanej plochy (vrátane nevyužiteľných plôch) |
počet zamestnancov (nevýrobný sektor) |
m2 zastavanej plochy/osobu a/alebo m2 nevyužiteľných plôch/osobu |
Emisie skleníkových plynov |
ročné emisie skleníkových plynov v tonách CO2e (CO2e = ekvivalent CO2) |
počet zamestnancov (nevýrobný sektor) |
tony/CO2e/osobu a/alebo kg CO2e/osobu |
Tabuľka 8
Príklady použitia hlavných ukazovateľov správania vo výrobnom sektore
Hlavný ukazovateľ |
Ročný vstup/vplyv (A) |
Celkový ročný výstup organizácie (B) |
Pomer A/B |
Energia |
ročná spotreba v MWh, GJ |
celková ročná hrubá pridaná hodnota (milión EUR) (*1) alebo celkový ročný fyzický výstup (tony) |
MWh/milión EUR alebo MWH/tona výrobku |
Materiály |
ročný hmotnostný prietok rozličných použitých materiálov v tonách |
celková ročná hrubá pridaná hodnota (milión EUR) (*1) alebo celkový ročný fyzický výstup (tony) |
za každý z rôznych použitých materiálov: materiál v tonách/milión EUR alebo materiál v tonách/tona výrobku |
Voda |
ročná spotreba v m3 |
celková ročná hrubá pridaná hodnota (milión EUR) (*1) alebo celkový ročný fyzický výstup (tony) |
m3/milión EUR alebo m3/tona výrobku |
Odpad |
ročná produkcia odpadu v kilogramoch |
celková ročná hrubá pridaná hodnota (milión EUR) (*1) alebo celkový ročný fyzický výstup (tony) |
tony odpadu/milión EUR alebo tony odpadu/tona výrobku |
ročná produkcia nebezpečného odpadu v tonách |
tony nebezpečného odpadu/milión EUR alebo tony nebezpečného odpadu/tona výrobku |
||
Využívanie pôdy vzhľadom na biodiverzitu |
využívanie pôdy, m2 zastavanej plochy (vrátane nevyužiteľných plôch) |
celková ročná hrubá pridaná hodnota (milión EUR) (*1) alebo celkový ročný fyzický výstup (tony) |
m2 zastavanej plochy a/alebo m2 nevyužiteľnej plochy/milión EUR alebo m2 zastavanej plochy a/alebo m2nevyužiteľnej plochy/tona výrobku |
Emisie skleníkových plynov |
ročné emisie skleníkových plynov v CO2e |
celková ročná hrubá pridaná hodnota (milión EUR) (*1) alebo celkový ročný fyzický výstup (tony) |
tony ekvivalentu CO2/milión EUR alebo tony ekvivalentu CO2/tona výrobku |
2.4. POSTUP OVEROVANIA A VALIDÁCIE
„Overovanie“ je postup posudzovania zhody, ktorý vykonáva environmentálny overovateľ, aby preukázal, či environmentálne preskúmanie, environmentálna politika, systém environmentálneho manažérstva organizácie, ako aj interný environmentálny audit a jeho vykonávanie spĺňa požiadavky tohto nariadenia.
„Validácia“ je potvrdenie zo strany environmentálneho overovateľa, ktorý vykonal overovanie, že informácie a údaje uvedené v environmentálnom vyhlásení organizácie a v jej aktualizovanom environmentálnom vyhlásení sú spoľahlivé, dôveryhodné a správne a spĺňajú požiadavky uvedené v tomto nariadení.
2.4.1. Kto má povolenie overovať a validovať EMAS?
Tieto úlohy môžu vykonávať len akreditovaní alebo licencovaní environmentálni overovatelia.
„Environmentálny overovateľ“ je orgán na posudzovanie zhody vymedzený v nariadení [Európskeho parlamentu a Rady] (23) (ES) č. 765/2008 alebo každé združenie alebo skupina takýchto orgánov, ktoré získali akreditáciu v súlade s týmto nariadením; alebo každá fyzická osoba alebo právnická osoba alebo všetky združenia alebo skupiny takýchto osôb, ktoré získali licenciu na vykonávanie overovania a validácie v súlade s týmto nariadením (24).
— |
Organizácia môže kontaktovať príslušné orgány zodpovedné za EMAS vo svojom členskom štáte alebo akreditačný alebo licenčný orgán EMAS zodpovedný za akreditáciu overovateľov EMAS s cieľom získať informácie o akreditovaných environmentálnych overovateľoch. Ak má organizácia záujem o informácie o overovateľoch pôsobiacich v jej sektore z iného členského štátu než je ich vlastný, sú jej k dispozícii prostredníctvom registra EMAS Európskej únie (25). |
— |
Rozsah pôsobnosti akreditovaného alebo licencovaného environmentálneho overovateľa sa vymedzuje na základe kódov NACE, klasifikácie ekonomických činností podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 (26). Keď organizácia uzavrie zmluvu s environmentálnym overovateľom, musí zaručiť, že dotknutý overovateľ má akreditáciu alebo licenciu vzhľadom na konkrétny kód NACE zodpovedajúci činnostiam organizácie. |
— |
Overovateľ, ktorý získa akreditáciu alebo licenciu v jednom členskom štáte, môže vykonávať činnosť vo všetkých krajinách EÚ (27), |
— |
Informácie o akreditovaných alebo licencovaných overovateľoch sú k dispozícii buď na webovej lokalite Komisie o EMAS, alebo od príslušných orgánov v členských štátoch. |
Poznámka: Je užitočné, ak organizácia skontroluje, či overovateľ minimálne štyri týždne pred vykonaním overenia oboznámil príslušný akreditačný alebo licenčný orgán s informáciami uvedenými v článku 24 nariadenia o EMAS, aby tak umožnil výkon dozoru akreditačného alebo licenčného orgánu členského štátu, v ktorom plánuje vyvíjať činnosť. V prípade nevykonávania dozoru môže príslušný orgán odmietnuť registráciu organizácie.
2.4.2. Aké úlohy majú environmentálni overovatelia?
1. |
Overovať, či organizácie dodržiavajú všetky požiadavky uvedené v nariadení o EMAS vzhľadom na úvodné environmentálne preskúmanie, systém environmentálneho manažérstva, environmentálny audit a jeho výsledky a environmentálne vyhlásenie. |
2. |
Kontrolovať, či organizácia dodržiava relevantné právne požiadavky Spoločenstva, ako aj vnútroštátne, regionálne a miestne právne požiadavky týkajúce sa životného prostredia. Poznámka 1: Overovateľ musí kontrolovať, či organizácia vytvorila, zaviedla a udržiava postupy na pravidelné posudzovanie dodržiavania uplatniteľných právnych požiadaviek (28). Overovateľ vykoná hĺbkovú kontrolu dodržiavania právnych predpisov zo strany spoločnosti. Súčasťou tejto úlohy je preverenie získaných dôkazov s cieľom zistiť, či nedošlo k porušeniu právnych predpisov v oblasti životného prostredia (29). Overovatelia môžu využiť zistenia orgánov presadzovania práva. Ak nenájdu dôkazy nedodržiavania predpisov, uvedú túto skutočnosť v environmentálnom vyhlásení a podpíšu ho. Úlohou overovateľa je však pomocou bežných postupov auditu kontrolovať dodržiavanie požiadaviek nariadenia. To znamená, že nemôže kontrolovať dodržiavanie právnych požiadaviek rovnakým spôsobom ako orgány presadzovania práva. Poznámka 2: Ak overovateľ zistí prípad nezhody alebo nedodržiavania predpisov v období medzi dvoma registráciami, má možnosť podať príslušnému orgánu správu, že dotknutú organizáciu je potrebné vypustiť z registra EMAS. Alternatívou je možnosť, ak organizácia preukáže, že v spolupráci s orgánmi presadzovania práva včas prijala opatrenia s cieľom opätovne zaistiť dodržiavanie právnych predpisov, overovateľ na základe prílohy VII k nariadeniu ešte stále môže vyhlásenie o overení a validácii podpísať. |
3. |
Kontrolovať sústavné zlepšovanie environmentálneho správania organizácie. |
4. |
Kontrolovať spoľahlivosť, vierohodnosť a správnosť údajov uvedených a použitých v environmentálnom vyhlásení EMAS a všetkých environmentálnych informácií, ktoré sa majú validovať. |
5. |
Navštíviť organizáciu alebo miesto. Keďže postupy pri organizáciách s jedným miestom sa líšia od postupov pri organizáciách s viacerými miestami, je dôležité zdôrazniť rozdiely medzi prístupmi. V nariadení EMAS (článok 25 ods. 4) sa ukladá povinnosť navštevovať každú organizáciu vždy, keď je potrebné vykonať činnosti súvisiace s overovaním/validáciou.
S prihliadnutím na úlohy overovateľa a jeho vyhlásenie týkajúce sa dodržiavania právnych predpisov sa však programom návštev musí zaručiť, že na každom mieste, na ktoré sa vzťahuje registračné číslo predmetnej organizácie s viacerými miestami, sa vykoná návšteva (teda úplné overenie) minimálne raz počas 36-mesačného cyklu. Bez úplného overenia každého zahrnutého miesta aspoň raz počas tohto cyklu by overovateľ nenaplnil svoje úlohy vyplývajúce z nariadenia o EMAS III. Znamená to aj, že pred prvou registráciou organizácie environmentálny overovateľ musí navštíviť všetky miesta organizácie s viacerými miestami. Ako výnimku z tohto všeobecného pravidla je pri overovaní organizácie s viacerými miestami možné využiť metodiku výberu vzorky. Za predpokladu, že sú splnené konkrétne podmienky, overovatelia môžu v rámci 36-mesačného cyklu navštíviť výber miest, ktoré sú reprezentatívne pre činnosti organizácie, a poskytnúť spoľahlivé a dôveryhodné posúdenie celkového environmentálneho správania organizácie a dodržiavania požiadaviek uvedených v nariadení EMAS. Metodika výberu vzorky sa môže použiť len po vzájomnej dohode s environmentálnym overovateľom a za predpokladu, že sa dodržali požiadavky uvedené v oddiele 2.4.3 a vykonávacie usmernenia uvedené v oddiele 2.4.4 tejto príručky. Preto v prípade, že organizácia požaduje uplatnenie metódy výberu vzorky, overovateľ pri rozhodovaní o vhodnosti použití metódy výberu vzorky skontroluje tieto prvky:
Environmentálny overovateľ sa okrem toho môže rozhodnúť, že obmedzí výber vzorky v prípadoch, keď výber vzorky miest nie je vzhľadom na konkrétne skutočnosti vhodný na nadobudnutie dostatočnej istoty o účinnosti systému manažérstva. Environmentálni overovatelia by takéto obmedzenia mali vymedziť z hľadiska:
V danom prípade by overovateľ mal zdokumentovať konkrétne dôvody obmedzujúce oprávnenosť organizácií využiť výber vzorky. Environmentálny overovateľ zhodnotí aj transparentnosť zoskupenia podobných miest v súlade s oddielom 2.4.3.2, ako aj vplyv takéhoto zoskupenia na obsahu environmentálneho vyhlásenia a celkovému environmentálnemu správaniu organizácie. Výsledky a zistenia tohto hodnotenia sa zdokumentujú v správe o overovaní. Environmentálny overovateľ vedie podrobné záznamy o každom prípade uplatnenia výberu vzorky pri organizácii s viacerými miestami pôsobenia, s odôvodnením metodiky výberu vzorky a použitých parametrov/kritérií, a preukázaním toho, že výber vzorky prebehol v súlade s týmto dokumentom. |
6. |
V prípade, že sa v priebehu procesu overovania v organizácii s viacerými miestami pôsobenia, v ktorej sa uplatnila metóda výberu vzorky, zistia prípady nezhody alebo nesúladu, overovateľ:
|
7. |
Pri vykonaní prvého overenia overovateľ musí skontrolovať minimálne, či organizácia spĺňa tieto požiadavky:
|
2.4.3. Požiadavky na použitie metódy výberu vzorky na overovanie organizácií s viacerými miestami pôsobenia
2.4.3.1. Všeobecné zásady
Uplatnenie metódy výberu vzorky môže byť vhodné pre organizácie s viacerými miestami pôsobenia pri prispôsobovaní overovacích prác, bez toho, aby sa ohrozila dôvera v dodržiavanie právnych predpisov a úplné zavedenie systému riadenia, aby tak bolo možné dosiahnuť neustále zlepšenia environmentálneho správania na každom mieste zahrnutom v rozsahu pôsobnosti registrácie v EMAS.
V príslušných prípadoch v súlade s kritériami určenými v oddiele 2.4.3.2 a na žiadosť organizácie môže(-u) environmentálny(-i) overovateľ(-ia) súhlasiť s použitím metódy výberu vzorky na overenie spoločností s viacerými miestami pôsobenia.
2.4.3.2. Kritériá oprávnenosti v prípade organizácií
a) |
Postupy výberu vzorky v prípade organizácie s viacerými miestami pôsobenia sa môžu uplatňovať len na skupiny podobných miest. |
b) |
Podobnosť miest sa určí vzhľadom na umiestnenie v tom istom členskom štáte, vykonávanie rovnakého druhu činností, rovnaké postupy, rovnaké právne požiadavky, podobné environmentálne aspekty a vplyvy a porovnateľný význam environmentálneho vplyvu a podobné postupy environmentálneho manažérstva a kontroly. |
c) |
Skupina(-y) podobných miest sa vytvorí(-ia) ako súčasť systému environmentálneho manažérstva a po vzájomnej dohode s environmentálnym overovateľom. Tieto skupiny sa zohľadnia pri internom audite a preskúmaní manažmentom a uvedú sa v environmentálnom vyhlásení. |
d) |
Všetky miesta nezahrnuté v skupine z dôvodu nedostatočnej podobnosti budú vylúčené z rozsahu výberu vzorky a musia sa overiť jednotlivo. |
e) |
Všetky miesta zahrnuté do registrácie v EMAS podliehajú priamej kontrole a právomoci organizácie. |
f) |
Systém environmentálneho manažérstva podlieha centrálnej kontrole a správe a je predmetom preskúmania centrálnym manažmentom. Všetky miesta zahrnuté do registrácie v EMAS podliehajú environmentálnemu preskúmaniu organizácie a programu interného auditu a pri všetkých bol pred prvou registráciou vykonaný interný audit (vrátane auditu dodržiavania právnych predpisov). Okrem toho organizácia musí preukázať svoje právomoci a schopnosť iniciovať organizačnú zmenu na všetkých miestach zahrnutých v registrácii v EMAS, ak je to potrebné na dosiahnutie dlhodobých environmentálnych cieľov. Organizácia musí ďalej preukázať schopnosť zbierať a analyzovať údaje (vrátane, ale nie výlučne, položiek uvedených ďalej) zo všetkých miest vrátane údajov z hlavného sídla:
|
g) |
Výber vzorky sa nebude uplatňovať pri:
Tieto miesta sa vylúčia z rozsahu metódy výberu vzorky a musia sa overiť individuálne. |
h) |
Organizácia musí aktívne pôsobiť v hospodárskych odvetviach, v ktorých je použitie metódy výberu vzorky povolené podľa oddielu 2.4.3.3. |
2.4.3.3. Hospodárske odvetvia, v ktorých použitie metódy výberu vzorky môže byť povolené
a) |
Použitie metódy výberu vzorky pri overovaní organizácií s viacerými miestami pôsobenia je povolené v týchto odvetviach: Tabuľka 9 Hospodárske odvetvia, v ktorých je povolené použitie metódy výberu vzorky
|
b) |
Členské štáty môžu zaviesť pilotné projekty v iných odvetviach uvedených v tabuľke 10 s cieľom zozbierať skúsenosti s používaním metódy výberu vzorky. Na tento účel musia Európskej komisii oznámiť tieto informácie:
V nadväznosti na toto oznámenie Európska komisia informuje výbor pre EMAS o plánovanom pilotnom projekte a poskytne stanovisko k jeho vhodnosti. Ak väčšina členov výboru pre EMAS nevznesie námietku počas dvoch mesiacov, pilotný projekt bude môcť byť spustený podľa týchto pravidiel:
|
Trvanie týchto pilotných projektov nepresiahne tri roky. Po úspešnom vykonaní pilotných projektov vrátane pozitívneho overenia potvrdzujúceho, že organizácia dodržiava všetky požiadavky nariadenia o EMAS môžu byť organizácia a jej miesta registrované v EMAS na tri roky alebo na štyri roky, ak sa uplatňuje výnimka podľa článku 7.
Hodnotenie každého projektu sa predloží výboru pre EMAS.
Na základe hodnotenia pilotných projektov môže výbor pre EMAS odporúčať zahrnutie odvetvia do zoznamu odvetví, v ktorých je použitie metódy výberu vzorky povolené (tabuľka 9).
Tabuľka 10
Hospodárske odvetvia, v ktorých použitie metódy výberu vzorky môže byť povolené
Hospodárske odvetvie |
Kód NACE |
Zber, úprava a dodávka vody |
36 |
Čistenie a odvod odpadových vôd |
37 |
Nasledujúce činnosti, ktoré sú súčasťou maloobchodu |
|
Maloobchod v nešpecializovaných predajniach (napr. supermarkety) |
47.1 |
Maloobchod s potravinami, nápojmi a tabakom v špecializovaných predajniach |
47.2 |
Maloobchod s textilom v špecializovaných predajniach |
47.51 |
Maloobchod s tovarom pre kultúru a rekreáciu v špecializovaných predajniach |
47.6 |
Maloobchod s odevmi v špecializovaných predajniach |
47.71 |
Maloobchod s obuvou a koženými výrobkami v špecializovaných predajniach |
47.72 |
Maloobchod s kozmetickými a toaletnými výrobkami v špecializovaných predajniach |
47.75 |
Maloobchod s hodinami a šperkmi v špecializovaných predajniach |
47.77 |
Nasledujúce činnosti, ktoré sú súčasťou ubytovacích a stravovacích služieb |
|
Hotelové a podobné ubytovanie |
55.1 |
Turistické a iné krátkodobé ubytovanie |
55.2 |
Reštauračné činnosti (ale nie mobilný predaj jedál) |
56.1 |
Služby pohostinstiev |
56.3 |
Počítačové programovanie, poradenstvo a súvisiace služby |
62 |
Činnosti v oblasti nehnuteľností: kúpa, predaj a prenájom nehnuteľností (okrem prevádzkovania nehnuteľností) |
68 |
Reklama a prieskum trhu |
73 |
Ostatné odborné, vedecké a technické činnosti Všeobecná verejná správa |
74 |
Stredné, vysokoškolské a iné vzdelávanie |
84.11 |
Stredné, vysokoškolské a iné vzdelávanie |
85.3 , 85.4 , 85.5 , 85.6 |
Starostlivosť v pobytových zariadeniach (rezidenčná starostlivosť) |
87 |
Sociálna práca bez ubytovania |
88 |
Tvorivé, umelecké a zábavné činnosti |
90 |
Činnosti múzeí a ostatných kultúrnych zariadení |
91 |
Športové činnosti |
93.1 |
Činnosti členských organizácií |
94 |
2.4.4. Vykonávacie usmernenia týkajúce sa použitia metódy výberu vzorky na overovanie organizácií s viacerými miestami pôsobenia
2.4.4.1. Všeobecné zásady
a) |
Organizácia vypracuje jasný opis rozsahu navrhovaného na uplatňovanie metódy výberu vzorky (počet miest, zoznam všetkých zahrnutých miest a krátky opis ich činností, ako aj výpočet miest, ktoré sú z výberu vzorky vylúčené). |
b) |
Miesta, ktoré organizácia navrhuje zahrnúť do metódy výberu vzorky, budú rozdelené do jednej alebo viacerých skupín podobných miest podľa oddielu 2.4.3.2 písm. c) tejto príručky. Úroveň podobnosti v rámci skupiny miest musí zaručovať, že overenie vzorky miest bude do veľkej miery reprezentatívne pre celú skupinu. Ako sa uvádza v oddiele 2.4.3.2 písm. d), všetky miesta nezahrnuté v skupine z dôvodu nedostatočnej podobnosti budú vylúčené z rozsahu výberu vzorky a musia sa overiť jednotlivo. |
c) |
Overovateľ schváli navrhovaný rozsah, vymedzí povahu každej skupiny miest a navrhne plán overovania, ktorý bude zahŕňať opis metodológie a kritériá použité na vymedzenie skupín miest, metódu, ktorá bude použitá pri výbere miest (v náhodnej aj nenáhodnej časti) a načasovanie overenia. Tento plán overenia bude obsahovať aj kľúčové činnosti a procesy pre každú skupinu miest, významné environmentálne aspekty súvisiace s každou skupinou miest a odhad úrovní rizika environmentálnych havárií spojených s týmito aspektmi. |
2.4.4.2. Metóda výberu vzorky
Metóda výberu vzorky použitá pri výbere miest na návštevu na mieste v rámci rôznych skupín miest musí zodpovedať podmienkam uvedeným ďalej.
a) |
Z každej skupiny podobných miest sa odoberie reprezentatívna vzorka. |
b) |
Výber vzorky by mal byť čiastočne selektívny na základe faktorov uvedených ďalej a čiastočne neselektívny (náhodný) a výsledkom by mal byť reprezentatívny rozsah rôznych miest. |
c) |
V rámci každej skupiny by aspoň 50 % vzorky miest (v zaokrúhlení na vyššie celé číslo) malo byť zvolených náhodne (neselektívne). Environmentálny overovateľ musí zdokumentovať postup použitý na vykonanie tohto náhodného výberu. |
d) |
V metodike použitej vo zvyšnej časti selektívneho výberu vzorky sa zohľadnia ustanovenia uvedené ďalej. Touto metodikou sa zabezpečí, že rozdiely medzi zvolenými miestami sú čo najväčšie, a musí zahŕňať aspoň tieto aspekty:
Zohľadnením týchto aspektov sa overovateľ usiluje aj o zahrnutie čo najväčšieho počtu doteraz neoverených miest do vzorky. |
e) |
Minimálny počet miest, ktoré by mali byť zahrnuté do vzorky vybratej z každej skupiny miest, sa určuje na základe tohto vzorca:
|
f) |
Veľkosť vzorky by sa mala zväčšiť v prípade, ak z analýzy environmentálneho overovateľa miest zahrnutých v registrácii v EMAS vyplynú osobitné okolnosti týkajúce sa faktorov, ako sú:
Príklad overovania organizácie s viacerými miestami pôsobenia pri použití metódy výberu vzorky: Na príklade spoločnosti pôsobiacej v odvetví maloobchodného predaja oblečenia s týmito miestami:
|
2.4.5. Dokumentácia v rámci environmentálneho vyhlásenia týkajúca sa odôvodnenia veľkosti vzorky a metódy výberu vzorky
Organizácie registrované v EMAS, pri ktorých environmentálny overovateľ použil plán výberu vzorky/overovania podľa oddielu 2.4.3 tejto príručky, by tento plán výberu vzorky mali zdokumentovať vo svojom environmentálnom vyhlásení. V environmentálnom vyhlásení by sa malo (stručne) vysvetliť odôvodnenie metódy použitej pri zoskupovaní miest a zvolenej veľkosti vzorky. Environmentálne vyhlásenie by malo obsahovať zoznam všetkých miest a jasne rozlišovať medzi navštívenými a nenavštívenými miestami.
2.5. POSTUP REGISTRÁCIE
V nariadení o EMAS III sa stanovujú viaceré všeobecné pravidlá registrácie. Členské štáty ich môžu prispôsobiť vo svojich právnych predpisoch o životnom prostredí.
Po zavedení systému, jeho overení a validácii environmentálneho vyhlásenia EMAS organizácie nasleduje ďalší krok – požiadať príslušný orgán o registráciu.
2.5.1. Na ktorý príslušný orgán sa organizácia môže obrátiť?
Tabuľka 11
Príslušné orgány (32) zodpovedné za rôzne druhy registrácií
Situácie |
Kde sa zaregistrovať |
||||||
Organizácia s jedným miestom v EÚ |
Príslušný orgán, ktorý oficiálne ako taký určil členský štát, v ktorom sa organizácia nachádza. |
||||||
Organizácia s viacerými miestami v jednom členskom štáte (federálny štát a pod.) |
Príslušný orgán, ktorý členský štát určil na tento účel. |
||||||
Registrácia organizácií s viacerými miestami vo viacerých členských štátoch EÚ (združená registrácia v EÚ) |
V prípade združenej registrácie v EÚ je na určenie vedúceho príslušného orgánu rozhodujúce miesto, v ktorom sa nachádza hlavné sídlo alebo správne ústredie (v tomto poradí). |
||||||
Registrácia organizácie s jedným alebo viacerými miestami v tretích krajinách (registrácia organizácií z tretích krajín) |
Ak sa členský štát rozhodne stanoviť registráciu organizácií z tretích krajín podľa článku 3 ods. 3 nariadenia o EMAS, možnosť registrácie v predmetnom konkrétnom členskom štáte bude v praxi závisieť od dostupnosti akreditovaných overovateľov. Možný overovateľ by mal byť akreditovaný v konkrétnom členskom štáte, ktorý umožňuje registráciu organizácií z tretích krajín, vzhľadom na dotknutú tretiu krajinu a dotknuté hospodárske sektory (určené na základe kódov NACE). |
||||||
Registrácia organizácie s viacerými miestami v členských štátoch a v tretích krajinách (globálna registrácia) |
Členský štát, v ktorom sa bude nachádzať príslušný orgán zodpovedný za tento postup, sa určí na základe podmienok podľa tohto poradia:
Poznámka: Ak sa žiadosť týka viacerých členských štátov, musí sa dodržať postup koordinácie medzi zapojenými príslušnými orgánmi stanovený v časti 3.2 Usmernenia o združenej registrácii v EÚ, registrácii organizácií pre tretie krajiny a globálnej registrácii podľa nariadenia (ES) č. 1221/2009. Príslušný orgán potom pôsobí ako vedúci príslušný orgán v rámci tých aspektov postupu, ktoré sa vzťahujú na združenú registráciu v EÚ. |
||||||
Poznámka: Pokiaľ ide o registráciu, relevantné štruktúry v jednotlivých členských štátoch sa môžu navzájom líšiť. Väčšinou je v jednom členskom štáte jeden príslušný orgán, niektoré členské štáty však bežne majú viaceré príslušné orgány na regionálnej úrovni. |
2.5.2. Dokumenty a/alebo požiadavky na registráciu
Žiadosť sa musí predložiť v úradnom jazyku členského štátu, v ktorom sa organizácia chce zaregistrovať. Musí obsahovať:
1. |
validované environmentálne vyhlásenie EMAS (v elektronickej alebo vytlačenej podobe); |
2. |
vyhlásenie, ktoré podpísal environmentálny overovateľ a ktorým sa potvrdzuje, že overenie a validácia sa vykonali v súlade s nariadením (príloha VII k nariadeniu); |
3. |
vyplnený formulár žiadosti (príloha VI k nariadeniu) s informáciami o organizácii, miestach a environmentálnom overovateľovi; |
4. |
prípadne potvrdenie o úhrade príslušných poplatkov. |
2.5.3. Podmienky, ktoré je potrebné splniť pred postupom registrácie v EMAS alebo počas neho
1. |
Overenie a validácia vykonané v súlade s nariadením. |
2. |
Úplne vyplnený formulár žiadosti, všetky podporné dokumenty zodpovedajú požiadavkám. |
3. |
Príslušný orgán je na základe vecných dôkazov presvedčený, že nedošlo k žiadnemu porušeniu právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia. Vhodným vecným dôkazom by mohla byť písomná správa orgánu presadzovania práva potvrdzujúca, že nič nenasvedčuje takému porušeniu. |
4. |
Zainteresované strany nevzniesli žiadne relevantné sťažnosti alebo sťažnosti boli uspokojivo vyriešené. |
5. |
Príslušný orgán je na základe získaných dôkazov presvedčený, že organizácia spĺňa všetky požiadavky nariadenia. |
6. |
Príslušný orgán prípadne prijal požadovaný poplatok. |
Za najlepší postup sa považuje, ak príslušný orgán prijme konečné rozhodnutie o registrácii žiadajúcej organizácie v EMAS do 3 mesiacov po úspešnej žiadosti. Len vo výnimočných prípadoch možno odôvodniť dlhšie obdobie na dosiahnutie konečného rozhodnutia o registrácii.
2.5.4. Pozastavenie platnosti registrácie alebo vymazanie organizácií z registra
Môže to nastať v prípade, ak:
— |
príslušný orgán má dôvody domnievať sa, že organizácia nedodržiava nariadenie, |
— |
akreditačný alebo licenčný orgán príslušnému orgánu postúpi písomnú správu o dohľade s dôkazom, že environmentálny overovateľ nevykonal svoje povinnosti v súlade s ustanoveniami nariadenia, |
— |
organizácia príslušnému orgánu neposkytne do dvoch mesiacov po výzve ktorýkoľvek z týchto dokumentov: validované environmentálne vyhlásenie, aktualizované environmentálne vyhlásenie alebo vyhlásenie o činnostiach súvisiacich s verifikáciou a validáciou podpísané overovateľom (príloha VII), formulár žiadosti (príloha VI), |
— |
príslušný orgán dostane informácie o porušení právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia vo forme písomnej správy od orgánu presadzovania práva. |
Príslušný orgán môže pozastavenie platnosti registrácie zrušiť len vtedy, keď dostane dostatočné informácie o tom, že organizácia dodržiava predpisy nariadenia.
V nariadení o EMAS sa trvanie pozastavenia platnosti registrácie nešpecifikuje, preto o ňom rozhodujú príslušné orgány. Nemalo by však trvať dlhšie než 12 mesiacov.
Obrázok 10
Piliere EMAS. Postup registrácie
2.6. PODSTATNÉ ZMENY
Organizácia, ktorá robí zmeny vo svojom fungovaní, štruktúre, správe, postupoch, činnostiach, produktoch alebo službách, musí zohľadniť vplyv takýchto zmien na životné prostredie, pretože môžu ovplyvniť platnosť registrácie v EMAS. Menšie zmeny možno prijať, ale podstatné zmeny si vyžadujú aktualizované environmentálne preskúmanie, politiku, program, systém manažérstva a vyhlásenie. Všetky aktualizované dokumenty sa musia overiť a validovať do šiestich mesiacov. Organizácia po validácii musí predložiť zmeny príslušnému orgánu pomocou formulára v prílohe VI k nariadeniu.
Obrázok 11
Diagram postupu v EMAS pri podstatných zmenách
3. POUŽÍVANIE LOGA EMAS
Čo je logo EMAS?
Logo EMAS je grafický obrázok, ktorý je symbolom:
— |
správneho vykonávania schémy EMAS, |
— |
záväzku neustále zlepšovať environmentálne správanie, |
— |
aktívnej angažovanosti zamestnancov, |
— |
vierohodnosti informácií o environmentálnom správaní organizácie, |
— |
dokázaného dodržiavania právnych predpisov. |
Logo EMAS je vhodným prostriedkom, ktorým organizácia môže ukázať, že jej činnosti sú šetrné k životnému prostrediu.
3.1. AKO POUŽÍVAŤ LOGO EMAS?
Logo EMAS môžu používať len organizácie s platnou registráciou v EMAS.
— |
Logo vždy musí zobrazovať registračné číslo organizácie, výnimkou je prípad, keď sa používa na propagáciu a marketing schémy EMAS. |
— |
Platné je len oficiálne logo. |
— |
Ak má organizácia viac miest, pričom registrácia sa nevzťahuje na všetky, môže logo používať len v súvislosti s registrovanými miestami a nesmie vzbudzovať dojem, že je zaregistrovaná celá organizácia. |
— |
Logo by v ideálnom prípade malo byť zobrazené v environmentálnom vyhlásení. |
Obrázok 12
Logo EMAS
Použitie loga EMAS na propagáciu a marketing schémy
Toto je jediná situácia, keď možno logo EMAS použiť bez registračného čísla. Logo môžu používať príslušné orgány, akreditačné a licenčné orgány a iné zainteresované strany.
3.2. AKO SA LOGO EMAS NESMIE POUŽÍVAŤ
— |
Na výrobkoch alebo baleniach, aby nebolo možné zameniť ho so značkami výrobkov. |
— |
S porovnaniami týkajúcimi sa iných činností alebo služieb. |
Logo sa nesmie používať takým spôsobom, na základe ktorého by mohlo dôjsť k zámene s inými značkami produktov alebo služieb.
Tabuľka 12
Používanie loga EMAS: Príklady
Číslo |
Príklad alebo situácia |
Povolené |
1 |
Logo na listovom papieri registrovanej organizácie, obálkach, vizitkách, firemných odevoch, firemných počítačoch, taškách, vlajka EMAS alebo iné podobné použitie loga EMAS na účely propagácie na úrovni organizácie. |
ÁNO, spolu s registračným číslom, pretože propaguje organizáciu zaregistrovanú v EMAS. |
2 |
Logo v záhlaví dokumentov s validovanými údajmi o výsledkoch organizácie, ktoré sa postupujú orgánom. |
ÁNO, spolu s registračným číslom. |
3 |
Logo na fascikli obsahujúcom správu o čiastočnej registrovanej organizácii. |
ÁNO, spolu s registračným číslom, ale v logu sa musia uvádzať len registrované miesta. |
4 |
Logo na výrobku s označením „ekologický výrobok“. |
NIE, mohlo by sa zameniť s environmentálnou značkou pre výrobky. |
5 |
Logo v (palubnom) magazíne registrovaných aerolínií spolu s validovanými informáciami. |
ÁNO, spolu s registračným číslom. |
6 |
Logo na lietadle, vlaku, autobuse, firemnom osobnom alebo nákladom vozidle alebo na metre spoločnosti zaregistrovanej v EMAS. |
ÁNO, spolu s registračným číslom. |
7 |
Logo umiestnené na kamióne registrovanej distribučnej spoločnosti spolu s názvom spoločnosti a validovaným vyhlásením v znení: „V období rokov 2009 až 2012 sme znížili priemernú spotrebu nafty našich kamiónov o 20 % na x litrov na 100 km“. |
ÁNO, spolu s registračným číslom. |
8 |
Logo vytlačené na fotografii neregistrovaného zariadenia poskytujúceho turistické ubytovanie v katalógu registrovanej cestovnej kancelárie. |
NIE, použitie loga je zavádzajúce. Môže sa použiť len v súvislosti s cestovnou kanceláriou. |
9 |
Logo vytlačené na katalógu registrovanej cestovnej kancelárie obsahujúcom validované informácie o opatreniach zameraných na udržateľný cestovný ruch, ktoré organizácia zaviedla. |
ÁNO, spolu s registračným číslom. |
10 |
Logo umiestnené na interných letákoch pre zamestnancov obsahujúcich výlučne validované informácie o fungovaní systému environmentálneho manažérstva. |
ÁNO, na logu sa nemusí uvádzať registračné číslo, pretože ide o internú komunikáciu na účely zvyšovania informovanosti. |
11 |
Logo na spravodajcovi alebo obálke brožúry pre zákazníkov a dodávateľov s obsahom z validovaného environmentálneho vyhlásenia. |
ÁNO, spolu s registračným číslom, pretože ide o komunikáciu s verejnosťou pomocou konkrétnych príkladov spoločnosti zaregistrovanej v EMAS, ktorú poskytuje predmetná registrovaná organizácia. |
12 |
Logo vo výročnej environmentálnej správe holdingovej spoločnosti, ktorá zahŕňa registrované aj neregistrované miesta, v nadpise kapitoly o validovanom environmentálnom vyhlásení, z ktorej jasne vyplýva, ktoré miesta organizácie sú registrované v EMAS. |
ÁNO, spolu s registračným číslom (registračnými číslami). Ak ide o združenú registráciu, v rámci ktorej sú viaceré miesta zaregistrované pod rovnakým číslom, musí sa uviesť toto číslo. Ak sú všetky miesta EMAS zaregistrované osobitne, registračné čísla všetkých jednotlivých miest musia byť zreteľne uvedené. |
13 |
Logo ako grafika na pozadí súboru validovaných environmentálnych údajov v obchodnej správe. |
ÁNO, spolu s registračným číslom. |
14 |
Všeobecná brožúra štátnej organizácie o tom, ako registrované organizácie môžu čo najlepšie recyklovať alebo spracúvať rôzne zložky svojho odpadu. |
ÁNO, bez registračného čísla, pretože ide o brožúru na účely zvyšovania informovanosti vo všeobecnosti, nesúvisí so žiadnym registračným číslom. |
15 |
Logo vedľa validovaných environmentálnych informácií na webovej stránke organizácie. |
ÁNO, spolu s registračným číslom. |
16 |
Logo na výstavnom stánku registrovanej organizácie ako všeobecná propagácia registrovanej organizácie ako takej. |
ÁNO, spolu s registračným číslom. |
17 |
Logo na výstavnom stánku registrovanej organizácie, ktoré ale propaguje EMAS ako systém environmentálneho manažérstva vo všeobecnosti. |
ÁNO, logo nepotrebuje registračné číslo, lebo sa používa na účely propagácie. |
18 |
Logo v novinách ako grafika na pozadí v spoločnej reklame dvoch spoločností oznamujúcich svoju spoluprácu v oblasti životného prostredia v dodávateľskom reťazci (jedna je registrovaná, druhá nie) |
NIE, bolo by to zavádzajúce, lebo jedna z organizácií nie je zaregistrovaná. |
19 |
Logo bez registračného čísla, ktoré na propagačné účely používa neregistrovaná organizácia. |
ÁNO, ale len na propagáciu EMAS, nie na propagáciu samotnej organizácie. |
20 |
Logo na cestovných lístkoch registrovaného mestského dopravného podniku. |
ÁNO, logo nepotrebuje registračné číslo, ak sa používa na propagáciu EMAS vo všeobecnosti. Ak logo na cestovných lístkoch propaguje konkrétnu organizáciu zaregistrovanú v EMAS, musí obsahovať registračné číslo danej organizácie. |
4. AKO PREJSŤ Z INÉHO SYSTÉMU ENVIRONMENTÁLNEHO MANAŽÉRSTVA NA EMAS
Na území EÚ je čoraz viac systémov environmentálneho manažérstva, ktoré sú určené na napĺňanie potrieb v konkrétnych oblastiach alebo sektoroch činnosti. Miestne alebo regionálne správy ich môžu využívať na zlepšenie udržateľnosti alebo environmentálneho správania. Najdôležitejšie z týchto systémov sú dostupné prostredníctvom odkazov uvedených v prílohe k tejto príručke.
V nariadení o EMAS sa uvádza možnosť posúdiť rovnocennosť iných systémov s EMAS. Oficiálne uznanie niektorých alebo všetkých častí iného systému environmentálneho manažérstva môže uľahčiť organizáciám prechod na EMAS. Postup je takýto:
a) |
Členské štáty musia Komisii predložiť písomnú žiadosť o uznanie predmetného systému environmentálneho manažérstva alebo jeho časti. |
b) |
Žiadosť musí obsahovať analýzu a špecifikáciu relevantných častí systému environmentálneho manažérstva a prvkov zodpovedajúcich systému EMAS a dôkaz rovnocennosti daného systému s EMAS. |
c) |
Komisia návrh postúpi výboru pre EMAS (zriadenému podľa článku 49 nariadenia). |
d) |
Podrobnosti uznaného systému environmentálneho manažérstva alebo podrobnosti o jeho častiach sa uverejnia v Úradnom vestníku Európskej únie po tom, ako ich Komisia schváli. |
Organizácie, ktoré zaviedli uznaný systém environmentálneho manažérstva alebo jeho časti, nemusia pri prechode na EMAS opakovať validáciu uznaných častí svojho systému.
Každý členský štát má svoje vlastné postupy spracúvania žiadostí o uznanie. Viac informácií o nich môžu poskytnúť príslušné orgány.
5. EMAS III PRE MALÉ A STREDNÉ PODNIKY (MSP)
„Malá organizácia“ je:
a) |
mikropodnik, malý alebo stredný podnik, ako sú vymedzené v odporúčaní Komisie 2003/361/ES zo 6. mája 2003 alebo |
b) |
miestne orgány spravujúce menej ako 10 000 obyvateľov alebo iné verejné orgány, ktoré zamestnávajú menej ako 250 osôb a ich ročný rozpočet nepresahuje 50 miliónov EUR alebo ich celková ročná súvaha nepresahuje 43 miliónov EUR, vrátane všetkých týchto subjektov: |
c) |
vlády alebo inej verejnej správy, alebo verejných poradných orgánov na celoštátnej, regionálnej alebo miestnej úrovni; |
d) |
fyzických osôb alebo právnických osôb vykonávajúcich verejné administratívne funkcie podľa vnútroštátneho práva vrátane osobitných povinností, aktivít alebo služieb súvisiacich so životným prostredím a |
e) |
fyzických osôb alebo právnických osôb, ktoré majú verejnú zodpovednosť alebo funkcie alebo vykonávajú verejné služby vo vzťahu k životnému prostrediu, a to pod kontrolou orgánu alebo osoby uvedených v písmene b). |
Cyklus overenia a interného auditu
Úplné overenie MSP môže prebiehať v cykle štyroch rokov namiesto troch rokov. Aj obdobie vykonávania interného auditu možno predĺžiť – z jedného roka na dva. To sa vzťahuje aj na environmentálne vyhlásenie. Napriek tomu musí organizácia príslušnému orgánu postupovať nevalidované aktualizované vyhlásenie každý rok.
Ak chce organizácia využiť túto možnosť, musí sa obrátiť na príslušný orgán, ktorý môže predĺžiť povolenú dĺžku cyklu, ak overovateľ potvrdí, že sú splnené podmienky článku 7:
— |
neexistuje žiadne závažné environmentálne riziko, |
— |
v organizácii nenastali žiadne podstatné zmeny, |
— |
organizácia nespôsobuje žiadne výrazné miestne problémy v oblasti životného prostredia. |
Overovanie a validácia
Environmentálni overovatelia by mali zohľadniť charakteristické črty malých organizácií, aby nedochádzalo k zbytočnému zaťažovaniu takých organizácií. MSP často majú obmedzené zdroje a prostriedky, preto horšie zvládajú rozsiahle povinnosti pri podávaní správ a dlhé postupy. Overovatelia by takisto mali vziať do úvahy iné črty MSP, ako je napríklad skutočnosť, že zamestnanci často zastávajú viacero funkcií, ďalej odborná príprava priamo na pracovisku a schopnosť rýchlo sa prispôsobiť zmeneným situáciám. Hlavným cieľom je dosiahnuť objektívne dôkazy toho, že EMAS je účinný systém a že postupy sú primerané vzhľadom na veľkosť a komplexnosť podnikov, kompetencie ich zamestnancov a povahu ich vplyvu na životné prostredie.
Poplatky
Stanovenie poplatkov za registračný postup EMAS patrí do kompetencie členských štátov. Niektoré žiadne poplatky nevyberajú. V nariadení sa v každom prípade stanovuje, že poplatky musia byť prijateľné a primerané vzhľadom na veľkosť organizácie.
Technická a finančná pomoc
Technická a finančná pomoc pri schéme EMAS vo všeobecnosti a konkrétne pre MSP sa musí poskytovať na dvoch úrovniach. Členské štáty musia sprístupniť informácie o právnych požiadavkách a orgánoch presadzovania práva, ako aj technické informácie o akreditovaných a licencovaných overovateľoch, registračných postupoch, grantoch a finančnej pomoci. Komisia poskytuje informácie, uznáva časti iných systémov environmentálneho manažérstva a začleňuje EMAS do politík EÚ, čím otvára cestu pre organizácie, ktoré sa chcú zaregistrovať do EMAS.
Metóda „EMAS Easy“
Hoci metóda „EMAS Easy“ (33) nie je uvedená v nariadení, malé organizácie by ju mali vziať do úvahy ako nástroj, ktorý majú k dispozícii. Jeho účelom je pomôcť im zaviesť EMAS rýchlo, jednoducho a s malými nákladmi. Prístup týkajúci sa zoskupení organizácií a prístup založený na plnení jednotlivých krokov
Prístup týkajúci sa zoskupení organizácií a prístup založený na plnení jednotlivých krokov
Miestne orgány v spolupráci s obchodnými komorami, priemyselnými združeniam a inými subjektmi môžu uľahčiť prístup týkajúci sa zoskupení organizácií a prístup založený na plnení jednotlivých krokov a poskytnúť tak podporu MSP plánujúcim zaviesť EMAS.
„Zoskupenie“ je spôsob zavedenia EMAS v skupine a je užitočný pre organizácie v jednom sektore činnosti alebo pre organizácie, ktoré sa nachádzajú v jednej zemepisnej oblasti. Pri zavádzaní môžu postupovať spoločne a následne sa jednotlivo zaregistrovať.
Prístup založený na plnení jednotlivých krokov môže každý členský štát prispôsobiť konkrétnym potrebám. Možno ho napríklad prepojiť so všeobecnými projektmi či plánmi na propagáciu EMAS v obciach alebo v oblasti, kde rôzne subjekty plánujú podnietiť organizácie zaviesť v rôznych fázach alebo rôznymi spôsobmi osvedčené postupy v oblasti životného prostredia.
Príklad: Dobrým príkladom takéhoto postupu by bola skupina MSP v priemyselnej oblasti alebo regióne pod vedením obce v spolupráci s obchodnou komorou a priemyselnými združeniami aktívnymi v danej oblasti. Zapojené organizácie môžu postupovať podľa plánu zavedenia EMAS založeného na plnení jednotlivých krokov. Prvým krokom by bolo všetkým spoločnostiam umožniť vykonať environmentálne preskúmanie EMAS. Druhým krokom by bolo zostavenie a zavedenie osvedčených postupov manažérstva. Tretím krokom by bolo zavedenie formálneho systému environmentálneho manažérstva, ako je napríklad EN ISO 14001. A napokon by spoločnosti mohli prejsť na EMAS ako na najvyzretejší systém environmentálneho manažérstva.
Táto koncepcia by mohla byť možnosťou vyvinúť plány podpory pre skupiny organizácií, pre sektory činnosti alebo konkrétne územia, kde prevláda záujem o podporu zavádzania systémov environmentálneho manažérstva, či už formálnych alebo neformálnych, pred konečným prechodom na EMAS.
PRÍLOHA II
Viac informácií o EMAS, ktoré možno použiť spolu s touto príručkou, je dostupných na webovej stránke Komisie o EMAS http://ec.europa.eu/environment/emas/, kde nájdete:
— |
nariadenie (ES) č. 1221/2009 z 25. novembra 2009 — http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2009:342:0001:0045:SK:PDF |
— |
oznámenie Komisie — Vypracovanie pracovného plánu, ktorým sa vymedzí orientačný zoznam sektorov z hľadiska prijímania sektorových a medzisektorových referenčných dokumentov v súlade s nariadením o EMAS — http://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/?uri=CELEX%3A52011XC1208%2801%29 |
— |
sektorové referenčné dokumenty EMAS pre určené prioritné sektory — http://ec.europa.eu/environment/emas/emas_publications/sectoral_reference_documents_en.htm |
— |
informačné hárky o 20 koncepciách systému environmentálneho manažérstva (zavedenie systému EMAS krok za krokom) – http://ec.europa.eu/environment/emas/emas_publications/publications_studies_en.htm# Step up to EMAS |
— |
index všetkých príslušných orgánov a akreditačných alebo licenčných orgánov zodpovedných za EMAS – http://ec.europa.eu/environment/emas/emas_contacts/competent_bodies_en.htm |
— |
dokumenty EMAS — http://ec.europa.eu/environment/emas/emas_publications_en.htm |
— |
informačné hárky EMAS o konkrétnych otázkach, pri ktorých sa zistila potreba podrobných informácií: http://ec.europa.eu/environment/emas/emas_publications/publications_studies_en.htm#Fact Sheets |
— |
EMAS Global: rozhodnutie Komisie 2011/832/EÚ zo 7. decembra 2011 týkajúce sa Usmernenia o združenej registrácii v EÚ, registrácii organizácií pre tretie krajiny a globálnej registrácii podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS) – http://eur-lex.europa.eu/legal-content/CS/TXT/?qid=1512397918431&uri=CELEX:32011D0832 |
— |
http://ec.europa.eu/environment/emas/join_emas/emas_global_en.htm |
(1) Nariadenie (ES) č. 1221/2009.
(2) Rozhodnutie Komisie 2011/832/EÚ zo 7. decembra 2011 týkajúce sa Usmernenia o združenej registrácii v EÚ, registrácii organizácií pre tretie krajiny a globálnej registrácii podľa nariadenia (ES) č. 1221/2009 Európskeho parlamentu a Rady o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS) (Ú. v. EÚ L 330, 14.12.2011, s. 25).
(3) http://ec.europa.eu/environment/emas/emas_publications/publications_studies_en.htm#Study on the costs and benefits of EMAS to registered organisations
(4) V smernici o priemyselných emisiách, ktorou sa s účinnosťou od 7. januára 2013 zrušuje smernica o IPKZ, sa členským štátom poskytujú podrobné usmernenia o environmentálnych inšpekciách, pričom frekvencia kontrol na mieste by mala byť založená na systematickom hodnotení environmentálnych rizík príslušných zariadení pomocou súboru kritérií vrátane účasti prevádzkovateľa v schéme EMAS.
(5) Štúdia EVER: Evaluation of EMAS and Eco-Label for their Revision (2005), IEFE- Università Bocconi pre GR Európskej komisie pre životné prostredie.
(6) Hamschmidt J., Dyllick T. (2001), ‘ISO 14001: profitable? Yes! But is it eco-effective?’, Greener Management International, n. 34.
(7) CESQA SINCERT (2002), Indagine sulla certificazione ambientale secondo la norma UNI EN ISO 14001; risultati indagine Triveneto.
(8) Freimann, Walther (2001), „The impacts of corporate environmental management systems: a comparison of EMAS and ISO 14001’, Greener Management International, č. 36, s. 91 – 103.
(9) IRIS (2000), Environmental management systems — paper tiger or powerful tool. The Swedish Institute of Production Engineering Research. Molndal.
(10) Údaje v tabuľke 1 sú orientačnej povahy a súvisia s veľkosťou kategórií. Preto ich nemožno uplatniť priamo na žiadnu organizáciu v žiadnej konkrétnej situácii.
(11) Veľkosť organizácií podľa vymedzenia v odporúčaní Komisie 2003/361/ES vzhľadom na vymedzenie mikropodnikov, malých podnikov a stredných podnikov (Ú. v. EÚ L 124, 20.5.2003, s. 36).
(12) MSP môžu často znížiť svoje náklady v prvom roku vykonávania EMAS pomocou metódy „EMAS Easy“. Z nedávnych odhadov vyplýva, že v určitých prípadoch možno náklady znížiť až na 11 500 EUR pre mikropodniky a 17 000 EUR pre malé organizácie v prvom roku vykonávania. Tieto odhady majú výlučne orientačný charakter a sú založené na údajoch, ktoré poskytli MSP v nadväznosti na semináre pre MSP v rôznych členských štátoch.
(13) MSP môžu často znížiť svoje náklady v prvom roku vykonávania EMAS pomocou metódy „EMAS Easy“. Z nedávnych odhadov vyplýva, že v určitých prípadoch možno náklady znížiť až na 2 200 EUR ročne pre mikropodniky a 3 300 EUR ročne pre malé organizácie. Tieto odhady majú výlučne orientačný charakter a sú založené na údajoch, ktoré poskytli MSP v nadväznosti na semináre pre MSP v rôznych členských štátoch.
(14) http://ec.europa.eu/environment/emas/join_emas/what_if_i_am_an_sme_en.htm
(15) Ú. v. EÚ L 393, 30.12.2006, s. 1.
(16) Orientačný zoznam 11 prioritných sektorov, vzhľadom na ktoré sa tieto referenčné dokumenty vypracujú, je uverejnený v oznámení Komisie „Vypracovanie pracovného plánu, ktorým sa vymedzí orientačný zoznam sektorov z hľadiska prijímania sektorových a medzisektorových referenčných dokumentov v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS)“ (Ú. v. EÚ C 358, 8.12.2011, s. 2).
(17) http://ec.europa.eu/environment/emas/join_emas/what_if_i_am_an_sme_en.htm
(18) Podľa oficiálneho postupu podľa článku 45 opísaného v nariadení o EMAS.
(19) Ako sa uvádza v článku 10 nariadenia o EMAS a prílohe V k uvedenému nariadeniu a v oddiele3 tohto dokumentu.
(20) Podľa prílohy IV [oddiel B písm. e)] k nariadeniu o EMAS musí environmentálne vyhlásenie obsahovať „súhrn dostupných údajov o správaní organizácie v oblasti životného prostredia vo vzťahu k jej dlhodobým a krátkodobým environmentálnym cieľom vzhľadom na jej významné environmentálne vplyvy. Podávanie správ musí byť založené na hlavných ukazovateľoch a ďalších príslušných ukazovateľoch environmentálneho správania stanovených v oddiele C“. V oddiele C prílohy IV sa uvádza, že „každá organizácia tiež každoročne podáva správu o svojom správaní týkajúcom sa špecifickejších environmentálnych aspektov, ako sa určili v environmentálnom vyhlásení, a zohľadňuje sektorové referenčné dokumenty, ak pre príslušné odvetvie existujú, ako sa uvádza v článku 46“.
(21) Nariadenie EMAS však nie je vhodným miestom na určenie metodiky ani nástroja na vývoj súpisov emisií a/alebo kvantifikácie emisií.
(22) Podľa prílohy IV [oddiel B písm. e)] k nariadeniu o EMAS musí environmentálne vyhlásenie obsahovať „súhrn dostupných údajov o správaní organizácie v oblasti životného prostredia vo vzťahu k jej dlhodobým a krátkodobým environmentálnym cieľom vzhľadom na jej významné environmentálne vplyvy. Podávanie správ musí byť založené na hlavných ukazovateľoch a ďalších príslušných ukazovateľoch environmentálneho správania stanovených v oddiele C“. V oddiele C prílohy IV sa uvádza, že „každá organizácia tiež každoročne podáva správu o svojom správaní týkajúcom sa špecifickejších environmentálnych aspektov, ako sa určili v environmentálnom vyhlásení, a zohľadňuje sektorové referenčné dokumenty, ak pre príslušné odvetvie existujú, ako sa uvádza v článku 46“.
(*1) Oficiálne vymedzenie hrubej pridanej hodnoty sa uvádza v nariadení Komisie (ES) č. 1503/2006 z 28. septembra 2006, ktorým sa vykonáva, mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1165/98 o krátkodobej štatistike, pokiaľ ide o definície ukazovateľov, zoznam ukazovateľov a periodicitu spracovania údajov (Ú. v. EÚ L 281, 12.10.2006, s. 15). Pridaná hodnota v základných cenách sa môže počítať z tržieb za vlastné výkony a tovar (bez DPH a ostatných podobných odpočítateľných daní priamo súvisiacich s obratom) plus aktivácia hmotného a nehmotného investičného majetku, plus ostatné prevádzkové výnosy, plus alebo mínus zmena stavu zásob, mínus spotreba tovaru a služieb, mínus dane z výrobkov, ktoré súvisia s tržbami za vlastné výkony a tovar, no nie sú odpočítateľné, plus všetky prijaté subvencie na výrobky. Výnosy a náklady klasifikované ako finančné alebo mimoriadne v podnikových účtoch nie sú zahrnuté do pridanej hodnoty. Subvencie na produkty sú preto zahrnuté v pridanej hodnote v základných cenách, kým všetky dane z produktov sú vylúčené. Pridaná hodnota sa počíta „hrubá“, keďže sa neodpočítavajú upravujúce položky (ako napríklad odpisy).
Poznámka: Environmentálne vyhlásenie EMAS možno použiť na podávanie správ o konkrétnych hlavných ukazovateľoch environmentálneho správania, predovšetkým energii a emisiách skleníkových plynov.
(23) Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 765/2008 z 9. júla 2008, ktorým sa stanovujú požiadavky akreditácie a dohľadu nad trhom v súvislosti s uvádzaním výrobkov na trh a ktorým sa zrušuje nariadenie (EHS) č. 339/93 (Ú. v. EÚ L 218, 13.8.2008, s. 30).
(24) Odkaz na „toto nariadenie“ v nariadení o EMAS sa vzťahuje na „nariadenie o EMAS“.
(25) http://ec.europa.eu/environment/emas/emas_registrations/register_en.htm
(26) Nariadenie Európskeho Parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 z 20. decembra 2006, ktorým sa zavádza štatistická klasifikácia ekonomických činností NACE Revision 2 a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (EHS) č. 3037/90 a niektoré nariadenia ES o osobitných oblastiach štatistiky (Ú. v. EÚ L 393, 30.12.2006, s. 1).
(27) pričom sa na neho podľa článku 24 nariadenia o EMAS vzťahujú požiadavky týkajúce sa dozoru, ktoré určil akreditačný alebo licenčný orgán členského štátu, v ktorom overovateľ plánuje vyvíjať činnosť.
(28) Článok A.9.1.2 „Hodnotenie dodržiavania záväzných požiadaviek“ prílohy II k nariadeniu a článok A.10.2 „Nezhoda a nápravná činnosť“ prílohy II k nariadeniu.
(29) Článok 13 ods. 2 písm. c) a overenie, či zainteresované strany nevzniesli relevantné sťažnosti alebo či sťažnosti boli uspokojivo vyriešené [článok 13 ods. 2 písm. d)].
(30) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/75/EÚ z 24. novembra 2010 o priemyselných emisiách (integrovaná prevencia a kontrola znečisťovania životného prostredia) (Ú. v. EÚ L 334, 17.12.2010, s. 17).
(31) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/18/EÚ zo 4. júla 2012 o kontrole nebezpečenstiev závažných havárií s prítomnosťou nebezpečných látok, ktorou sa mení a dopĺňa a následne zrušuje smernica Rady 96/82/ES (Ú. v. EÚ L 197, 24.7.2012, s. 1).
(32) Zoznam s kontaktnými adresami príslušných orgánov, akreditačných orgánov alebo environmentálnych overovateľov v členských štátoch EÚ a Nórsku sa nachádza na adrese: http://ec.europa.eu/environment/emas/emas_contacts/competent_bodies_en.htm
(33) Dodatočné informácie o metóde „EMAS Easy“ sa nachádzajú na lokalitách:http://ec.europa.eu/environment/emas/join_emas/what_if_i_am_an_sme_en.htm.
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/87 |
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2017/2286
zo 6. decembra 2017
o uznaní požiadaviek systému environmentálneho manažérstva Eco-Lighthouse ako spĺňajúce zodpovedajúce požiadavky schémy pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS) v súlade s článkom 45 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit
[oznámené pod číslom C(2017) 8082]
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1221/2009 z 25. novembra 2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS), ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 761/2001 a rozhodnutia Komisie 2001/681/ES a 2006/193/ES (1), a najmä na jeho článok 45,
po konzultácii s výborom zriadeným podľa článku 49 nariadenia (ES) č. 1221/2009,
keďže:
(1) |
Cieľom schémy EMAS je podporovať neustále zlepšovanie environmentálneho správania organizácií vytvorením a zavádzaním systémov environmentálneho manažérstva, hodnotením výsledkov dosahovaných vďaka týmto systémom, poskytovaním informácií o environmentálnom správaní, otvoreným dialógom s verejnosťou a ďalšími zainteresovanými stranami a aktívnou účasťou zamestnancov. |
(2) |
Organizácie, ktoré zavádzajú iné systémy environmentálneho manažérstva a ktoré chcú prejsť na EMAS, by mali mať možnosť urobiť to čo najľahšie. Mali by sa zvážiť prepojenia s inými systémami environmentálneho manažérstva s cieľom uľahčiť vykonávanie schémy EMAS bez toho, aby dochádzalo k duplicite existujúcich praktík a postupov. |
(3) |
S cieľom uľahčiť vykonávanie schémy EMAS a predísť duplicite existujúcich praktík a postupov založených na iných systémoch environmentálneho manažérstva certifikovaných primeranými postupmi sa príslušné časti iných systémov environmentálneho manažérstva, ktoré Komisia uznala ako vyhovujúce príslušným požiadavkám EMAS, považujú za rovnocenné s týmito požiadavkami. |
(4) |
Toto uznanie by malo byť založené na analýze požiadaviek a postupov týchto iných systémov environmentálneho manažérstva a na ich schopnosti dosiahnuť rovnaké ciele ako v prípade zodpovedajúcich požiadaviek nariadenia (ES) č. 1221/2009. |
(5) |
Nórsko 26. januára 2016 zaslalo Komisii písomnú žiadosť o uznanie systému environmentálneho manažérstva Eco-Lighthouse. Po tejto žiadosti nasledovali doplňujúce informácie na poskytnutie potrebných dôkazov Komisii na posúdenie rovnocennosti príslušných častí systému environmentálneho manažérstva s požiadavkami schémy EMAS, |
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Na základe dôkazov poskytnutých nórskymi orgánmi Komisia uznáva tie časti systému Eco-Lighthouse, ktoré sú uvedené v prílohe k tomuto rozhodnutiu, ako spĺňajúce zodpovedajúce požiadavky nariadenia (ES) č. 1221/2009.
Článok 2
Zmena požiadaviek schémy Eco-Lighthouse, ktorá má vplyv na súčasné uznanie, sa musí Komisii nahlásiť aspoň raz ročne. V prípade zmien týchto požiadaviek alebo požiadaviek nariadenia (ES) č. 1221/2009 Komisia môže rozhodnúť o zrušení alebo zmene aktuálneho rozhodnutia.
Článok 3
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 6. decembra 2017
Za Komisiu
Karmenu VELLA
člen Komisie
(1) Ú. v. EÚ L 342, 22.12.2009, s. 1.
PRÍLOHA
Úvod
V nariadení o EMAS (1) sa stanovil vysoko kvalitný nástroj manažmentu pre organizácie na hodnotenie a zlepšovanie ich environmentálneho správania na dobrovoľnom základe a podávanie správ o ňom. Schéma EMAS je otvorená pre všetky organizácie, ktoré chcú zlepšiť svoje environmentálne správanie. Zahŕňa všetky hospodárske odvetvia a odvetvia služieb a je uplatniteľná na celom svete.
Cieľom EMAS je podporovať neustále zlepšovanie environmentálneho správania organizácií vytvorením a zavedením systémov environmentálneho manažérstva, systematickým, objektívnym a pravidelným hodnotením výkonu takýchto systémov, poskytovaním informácií o environmentálnom správaní, otvoreným dialógom s verejnosťou a s ďalšími zainteresovanými stranami, aktívnou účasťou zamestnancov v organizáciách a zabezpečovaním vhodnej odbornej prípravy.
Prostredníctvom nariadenia o EMAS sa zabezpečuje dôveryhodnosť a transparentnosť environmentálneho správania organizácií registrovaných v schéme EMAS s použitím systému overovania treťou stranou akreditovanými alebo licencovanými overovateľmi.
S cieľom uľahčiť registráciu organizácií, ktoré zaviedli iné systémy environmentálneho manažérstva a chcú prejsť na schému EMAS, sa v nariadení stanovuje (2), že Komisia uzná ďalšie vnútroštátne alebo regionálne systémy environmentálneho manažérstva alebo ich časti, ktoré spĺňajú zodpovedajúce požiadavky nariadenia, pri splnení konkrétnych podmienok.
Podľa článku 45 nariadenia členské štáty môžu Komisii predložiť písomnú žiadosť o uznanie existujúcich systémov environmentálneho manažérstva alebo ich častí za systémy, ktoré spĺňajú zodpovedajúce požiadavky uvedené v tomto nariadení, pričom sú certifikované v súlade s príslušnými certifikačnými postupmi uznanými na národnej alebo regionálnej úrovni.
Po preskúmaní tejto žiadosti a v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 49 ods. 2 nariadenia Komisia uznáva relevantné časti systémov environmentálneho manažérstva, ako aj akreditačné alebo licenčné požiadavky na certifikačné orgány, ak je toho názoru, že členský štát:
— |
v žiadosti dostatočne a jasne špecifikoval relevantné časti systémov environmentálneho manažérstva a zodpovedajúce požiadavky uvedené v tomto nariadení, |
— |
poskytol dostatočné dôkazy o rovnocennosti všetkých relevantných častí príslušného systému environmentálneho manažérstva s týmto nariadením. |
Dôsledok uznania: Na základe článku 4 ods. 3 nariadenia organizácie, ktoré chcú získať registráciu v schéme EMAS a ktorých certifikovaný systém environmentálneho manažérstva bol uznaný v súlade s článkom 45, nie sú povinné vykonať tie časti, ktoré boli uznané za rovnocenné s týmto nariadením.
Treba však poznamenať, že v čase overovania na účely prípravy registrácie v schéme EMAS alebo obnovenia registrácie sa uplatňuje článok 18.
Akreditovaný alebo licencovaný overovateľ v schéme EMAS posudzuje, či sú požadované postupy, ako sú environmentálne preskúmanie organizácie, jej environmentálna politika, systém manažérstva alebo audítorské postupy a ich vykonávanie, v súlade s požiadavkami tohto nariadenia. Časti iného systému environmentálneho manažérstva uznané v súlade s článkom 45 za spĺňajúce zodpovedajúce požiadavky nariadenia (ES) č. 1221/2009 sa preto takisto overia s cieľom zaručiť, že ich vykonávanie spĺňa požiadavky, ktoré sa označili v aktuálnom uznaní ako rovnocenné.
Napríklad skutočnosť, že dokumentačný postup iného systému environmentálneho manažérstva je uznaný ako rovnocenný, nevylučuje overenie vhodného vykonávania tohto postupu s cieľom zaručiť, že obsahuje požadované podstatné informácie.
V smernici o verejnom obstarávaní (3) sa takisto odkazuje na toto uznávanie, keďže sa v článku 62 ods. 2 uvádza, že iné systémy environmentálneho manažérstva uznané v súlade s článkom 45 nariadenia (ES) č. 1221/2009 sú jedným z troch typov osvedčení, na ktoré sa môžu odvolávať verejní obstarávatelia, ktorí v súvislosti s postupom verejného obstarávania vyžadujú predloženie osvedčenia o súlade s určitými systémami environmentálneho manažérstva alebo normami.
Nórsko 26. januára 2016 zaslalo predbežnú žiadosť o uznanie svojej vnútroštátnej environmentálnej certifikačnej schémy nadácie Eco-Lighthouse (ďalej len „ELH“) podľa nariadenia o EMAS. Následne predložilo doplňujúce informácie s cieľom podrobne objasniť požiadavky systému manažérstva Eco-Lighthouse a zodpovedajúce požiadavky nariadenia o EMAS (vrátane príloh) a poskytnúť Komisii potrebné dôkazy na stanovenie možnej rovnocennosti relevantných častí systému environmentálneho manažérstva.
Na základe týchto dôkazov Komisia mohla stanoviť úroveň súladu požiadaviek predmetného systému environmentálneho manažérstva so zodpovedajúcimi požiadavkami nariadenia o EMAS, ako sa podrobne uvádza v tomto dokumente.
Vysvetľujúca tabuľka schémy ELH – koncepcie
Koncepcia ELH (SK) |
Koncepcia ELH (NO) |
Vymedzenie koncepcie ELH |
Nadácia Eco-Lighthouse (Eco-Lighthouse/ELH) |
Stiftelsen Miljøfyrtårn (Miljøfyrtårn) |
Právny subjekt, ktorý spravuje, monitoruje a vyvíja certifikačnú schému ELH. |
Environmentálne vyhlásenie ELH |
Miljøkartlegging |
Elektronické podávanie správ vypracovaných podľa zoznamu kritérií vytvoreného konzultantom. Podnik dokumentuje súlad s kritériami. Nakoniec certifikačný orgán odsúhlasí Miljøkartlegging, a tým potvrdí súlad s kritériami ELH. |
Všeobecné odvetvové kritériá |
Felles kriterier |
Kritériá, ktoré sa vzťahujú na všetky podniky, ktoré majú záujem získať osvedčenie ELH. Okrem toho podnik uvedie, či vlastní alebo si prenajíma priestory, v ktorých má sídlo, a rozhodne sa, ktoré kritériá sa na ne vzťahujú, pokiaľ ide napríklad o energiu, zneškodňovanie odpadu atď. Všeobecné odvetvové kritériá sa týkajú najdôležitejších environmentálnych aspektov, ktoré sú spoločné pre všetky podniky. |
Špecifické odvetvové kritériá |
Bransjespesifikke kriterier |
Kritériá, ktoré sa vzťahujú na podniky pôsobiace v špecifických odvetviach, ktoré majú záujem získať osvedčenie ELH. Špecifické odvetvové kritériá podniku sa týkajú najdôležitejších environmentálnych aspektov v danom odvetví. |
Environmentálny manažér |
miljøfyrtårnansvarlig |
Osoba v podniku vymenovaná manažmentom a zodpovedná za vykonávanie ELH. |
Ročná správa o klíme a životnom prostredí |
årlig Klima- og miljørapport |
Podniky podávajú správu na webový portál ELH každoročne do 1. apríla. Ukazovatele: niektoré sú všeobecné, iné vychádzajú zo zvolených kritérií. Akčný plán sa takisto uverejňuje na portáli. Ročná správa o klíme a životnom prostredí sa musí sprístupniť širokej verejnosti. |
Akčný plán/environmentálny program |
handlingsplan |
Akčný plán podniku na nasledujúci rok týkajúci sa každej environmentálnej témy a zdokumentovaný v ročnej správe o klíme a životnom prostredí. Povinnosti a termíny sa môžu zdokumentovať v environmentálnom vyhlásení (Miljøkartlegging) alebo interne vo vlastných systémoch podnikov. |
Ročné preskúmanie manažmentom |
ledelsens gjennomgang |
Manažéri všeobecnej a strednej úrovne sa každoročne stretávajú, aby preskúmali a zhodnotili systém HSE (zdravie, bezpečnosť, životné prostredie), systém kontroly kvality, vykonávanie schémy ELH a ďalšie otázky relevantné pre podnik. |
Skupina pre environmentálne manažérstvo |
miljøgruppe |
Pracovná skupina vymenovaná na pomoc environmentálnemu manažérovi pri vykonávaní schémy ELH. Môže zahŕňať osobu zodpovednú za HSE a ďalšie relevantné strany. |
Webový portál Eco-Lighthouse |
Miljøfyrtårnportalen |
Webový portál, prostredníctvom ktorého sa uchováva dokumentácia týkajúca sa podnikov, obcí, konzultantov a certifikačných orgánov, obsahujúci všetku dokumentáciu o súlade s kritériami a o certifikácii. |
Špecifické ukazovatele podniku |
virksomhetsspesifikke sjekkpunkter |
Ukazovatele navrhnuté špeciálne pre podnik na jeho žiadosť a zahrnuté do ročnej správy o klíme a životnom prostredí. Platená služba. |
Interný konzultant |
Internkonsulent |
Zamestnanec podniku pracujúci na získaní osvedčenia ELH. Zamestnanec absolvuje odbornú prípravu konzultantov pre schému ELH, čím získa oprávnenie viesť podnik k získaniu osvedčenia, a podnik si pri prvej certifikácii nemusí najať externého konzultanta. |
Kontrolný zoznam HSE |
HMS sjekkliste |
Interný kontrolný zoznam podniku na každoročné preskúmanie HSE. Medzi hlavné body patrí: aktualizácia právnych požiadaviek, interná odborná príprava zamestnancov a manažmentu, environmentálna politika, ciele a úspechy v ročnej správe o klíme a životnom prostredí, riešenie nesúladu. |
Environmentálna politika |
Miljøpolicy |
Zámery a smerovanie súvisiace s environmentálnym správaním, formulované vrcholovým manažmentom podniku. |
Environmentálny aspekt |
miljøaspekt |
Prvky činností, výrobkov alebo služieb, ktoré podnik vyrába alebo poskytuje a ktoré môžu mať vplyv na životné prostredie. |
Priamy environmentálny aspekt |
Direkte miljøaspekt |
Prvky činností, výrobkov alebo služieb, ktoré vyrába alebo poskytuje podnik, nad ktorým má daný podnik priamu kontrolu. |
Nepriamy environmentálny aspekt |
Indirekte miljøaspekt |
Prvky činností, výrobkov alebo služieb, ktoré vyrába alebo poskytuje podnik, nad ktorými nemá daný podnik priamu kontrolu, ale ktoré môže ovplyvňovať. |
Environmentálny cieľ |
miljømål |
Ciele v oblasti životného prostredia, ktoré sa majú dosiahnuť v nadchádzajúcom roku, dokumentované v každoročnej správe o klíme a životnom prostredí. |
Systém environmentálneho manažérstva |
miljøledelsessystem |
Integrovaný systém manažérstva, ktorý mapuje environmentálne vplyvy podniku a používa súbor environmentálnych kritérií na riadenie týchto vplyvov. Systém environmentálneho manažérstva (EMS) sa musí prispôsobiť chodu podniku, musí obsahovať jasné ciele, akčné plány s konkrétnymi opatreniami, ktoré sa majú vykonať, a musí zaisťovať neustále zlepšovanie. |
Podstatná zmena |
stor endring |
Akákoľvek zmena v činnosti podniku – vrátane výrobkov a služieb – v umiestnení, organizácii alebo administratíve, ktorá má významný vplyv na systém environmentálneho manažérstva alebo environmentálne aspekty týkajúce sa podniku. |
Nesúlad |
Avvik |
Odchýlenie sa od právnych požiadaviek alebo kritérií ELH, alebo obidvoch, ak je právna požiadavka aj kritériom ELH. Hlavné environmentálne právne požiadavky sú zároveň aj kritériami ELH. Podnik, ktorý nedodržiava niektoré z kritérií ELH, nemôže získať osvedčenie. |
Metodika použitá na preskúmanie referenčného uznávaného systému environmentálneho manažérstva
V tomto dokumente je cieľom opísať požiadavky systému environmentálneho manažérstva Eco-Lighthouse a posúdiť súlad týchto požiadaviek so zodpovedajúcimi požiadavkami nariadenia o EMAS. Toto posúdenie má dva hlavné ciele:
1. |
uľahčiť prechod na schému EMAS organizácii, ktorá zaviedla iný systém environmentálneho manažérstva a chcela by prejsť na schému EMAS; |
2. |
uľahčiť porovnanie požiadaviek schémy Eco-Lighthouse a EMAS. |
Komisia pri príprave tohto posúdenia vykonala analýzu rozdielov medzi požiadavkami oboch systémov. Na základe tejto analýzy sa príslušné požiadavky zoskupili do kľúčových požiadaviek zodpovedajúcich rôznym častiam systému environmentálneho manažérstva. Potom sa posúdil súlad týchto častí s príslušnými požiadavkami nariadenia o EMAS.
Na nasledujúcich stránkach tejto správy sa budú analyzovať tieto časti systému environmentálneho manažérstva:
1. |
Záväzok a zapojenie vrcholového manažmentu. |
2. |
Vypracovanie environmentálneho preskúmania – predbežná analýza. |
3. |
Vypracovanie environmentálnej politiky. |
4. |
Zabezpečenie súladu s právnymi predpismi. |
5. |
Ciele a environmentálny program vypracovaný na zabezpečenie neustáleho zlepšovania. |
6. |
Organizačná štruktúra, odborná príprava a zapojenie zamestnancov. |
7. |
Požiadavky na dokumentáciu. |
8. |
Riadenie prevádzkových činností. |
9. |
Pripravenosť a reakcia na núdzovú situáciu. |
10. |
Kontrolovanie, vnútorný audit a nápravné opatrenia. |
11. |
Komunikácia (interná a externá). |
12. |
Preskúmanie manažmentom. |
Okrem toho sa v tejto správe posudzujú aj akreditačné alebo licenčné požiadavky, ktoré umožňujú, aby schémy overovali kvalifikovaní audítori tretej strany.
Za každú z týchto častí sa v tomto posúdení podrobne uvádza, do akej miery sú požiadavky ELH v súlade s príslušnými požiadavkami EMAS. Komisia pri posudzovaní tohto súladu zhodnotila kapacitu požiadaviek ELH zabezpečiť, aby sa s rovnakou spoľahlivosťou a dôveryhodnosťou dosiahli ciele zodpovedajúcich požiadaviek EMAS (4).
Vo viacerých prípadoch časti ELH zodpovedajú požiadavkám EMAS do istej miery, pričom nie sú s nimi v úplnom súlade. S cieľom poskytnúť podrobnejšie posúdenie sú tieto časti označené ako čiastočne zodpovedajúce požiadavkám EMAS a ponúkajú sa k nim vysvetlenia na pomoc organizáciám s osvedčením ELH, ktoré majú záujem odstrániť rozdiely oproti EMAS.
Jednotlivé časti môžu byť na základe posúdenia zaradené do troch kategórií:
— |
nezodpovedajú požiadavkám EMAS, |
— |
čiastočne zodpovedajú požiadavkám EMAS, |
— |
spĺňajú požiadavky EMAS. |
Časti, ktoré sa uznávajú ako spĺňajúce požiadavky EMAS (tretia kategória), sa považujú za rovnocenné.
Opis schémy Eco-Lighthouse
Certifikačná schéma Eco-Lighthouse je najrozšírenejším systémom environmentálneho manažérstva v Nórsku s viac ako 5 000 platnými osvedčeniami udelenými malým, stredným a veľkým organizáciám (schéma ELH nie je zameraná na spoločnosti so zložitými environmentálnymi problémami (5)). Prostredníctvom ľahko vykonávateľných, konkrétnych, relevantných a výnosných opatrení (v najširšom zmysle: miestnych, regionálnych a globálnych) môžu podniky zlepšiť svoje environmentálne správanie, kontrolovať svoj vplyv na životné prostredie a preukázať svoje odhodlanie k sociálnej zodpovednosti podnikov.
Certifikačnou schémou Eco-Lighthouse sa environmentálne manažérstvo vnútorných aj vonkajších environmentálnych aspektov začleňuje do právneho rámca nórskych nariadení týkajúcich sa systematických opatrení v oblasti zdravia, životného prostredia a bezpečnosti v podnikoch (HSE).
Od podniku, ktorý chce získať osvedčenie Eco-Lighthouse sa vyžaduje:
Pred certifikáciou
1. |
Najať si kvalifikovaného konzultanta Eco-Lighthouse, ktorý je vyškolený, schválený a monitorovaný nadáciou ELH a ktorý vykonáva tieto činnosti:
|
2. |
Organizácia prostredníctvom samostatného elektronického podávania správ v environmentálnom vyhlásení potvrdí stav súladu so súborom všeobecných a špecifických odvetvových kritérií pred vykonaním certifikačného procesu. Na získanie certifikácie je nevyhnutné splniť všetky všeobecné a odvetvové kritériá. Písomný záznam o tomto predbežnom samostatnom podaní správy je súčasťou environmentálneho vyhlásenia. |
3. |
Nadácia ELH vyvinula všeobecné a špecifické odvetvové kritériá v spolupráci s relevantnými vládnymi orgánmi, vedcami, záujmovými organizáciami, zákazníkmi a skúsenými konzultantmi a certifikačnými orgánmi s cieľom identifikovať a riešiť príslušné environmentálne aspekty a účinné opatrenia v rámci dotknutého odvetvia a tieto kritériá sú predmetom pravidelného preskúmania. |
4. |
Kritériá sú nosnou časťou systému manažérstva a zabezpečujú jeho správne fungovanie. Dodržiavaní všetkých kritérií sa nahlasuje na webovom portáli Eco-Lighthouse prostredníctvom environmentálneho vyhlásenia. |
5. |
Správa o klíme a životnom prostredí (Klima- og miljørapport) sa zostavuje a predkladá na webovom portáli ELH, pričom spája všeobecné ukazovatele a parametre uplatniteľné pre všetky odvetvia so špecifickými kritériami zostavenými prostredníctvom výberu relevantných kritérií. |
6. |
Po tom, ako podnik posúdi všetky kritériá, ktoré treba splniť, a po podaní prvej správy o klíme a životnom prostredí certifikačný orgán/overovateľ vykoná certifikáciu. Certifikačný orgán/overovateľ získa prístup k príslušným informáciám na webovom portáli pred návštevou prevádzkarne a pred vykonaním rozhovorov a kontrol. Certifikačný orgán/overovateľ udeľuje osvedčenie v mene obce, v ktorej má podnik sídlo, ale je vyškolený, schválený (licencovaný) a monitorovaný centrálnou správou Eco-Lighthouse vrátane (od roku 2017) pozorovania na mieste. Odchýlky od kritérií a odstránenie odchýlok sa zdokumentuje v environmentálnom vyhlásení. |
7. |
Zdokumentované výsledky celého procesu skontroluje nadácia ELH a vydá sa osvedčenie. Až v tomto štádiu sa vydáva zodpovedajúca certifikačná správa a doklad o uznaní. |
Po certifikácii
V nadväznosti na certifikáciu sa každoročne do 1. apríla podáva správa o klíme a životnom prostredí, v ktorej sa konkretizuje stav množstva parametrov, dosiahnutie predchádzajúcich stanovených environmentálnych cieľov a podrobne sa mapujú budúce ciele. Ročnú správu pripravuje environmentálny manažér.
Opätovná certifikácia sa vykonáva každé tri roky.
Postup je rovnaký – avšak pri opätovnej certifikácii už neplatí povinnosť najať si konzultanta. Zodpovednosť za opätovnú certifikáciu preberá environmentálny manažér (Miljøfyrtårnansvarlig), ktorý kontroluje pokračujúci súlad s kritériami, pripravuje environmentálne vyhlásenie a sprístupňuje dokumentáciu certifikačnému orgánu/overovateľovi prostredníctvom prístupu k podniku na webovom portáli ELH. Toto nové environmentálne vyhlásenie spolu s príslušnou dokumentáciou a správami o klíme a životnom prostredí z predchádzajúcich rokov predstavujú hlavný súbor dôkazov predkladaných pred opätovnou certifikáciou, zatiaľ čo na stretnutí s podnikom certifikačný orgán/overovateľ vykonáva rozhovory, kontroly na mieste a inšpekciu priestorov, podobne ako pri prvej certifikácii.
Poznámka:
Viac ako 300 nórskych obcí z celkového počtu približne 430 sú platiacimi členmi certifikačnej schémy Eco-Lighthouse. Členstvom sa uľahčuje certifikácia ELH pre miestne podniky tým, že im zabezpečuje dostupnosť certifikačného orgánu/overovateľa v danej oblasti. Od obcí sa očakáva úsilie o to, aby ich podniky získali certifikáciu.
Overovatelia/certifikačné orgány, ktorí/ktoré vstupujú do procesu vo fáze certifikácie, môžu byť zamestnaní obcou/okresnou správou alebo súkromnou spoločnosťou a sú školení, schválení a monitorovaní nadáciou Eco-Lighthouse. Je dôležité poznamenať, že v schéme Eco-Lighthouse je certifikačným orgánom obec, pričom certifikačné spoločnosti (licencované ELH) pôsobia v mene obce, a nie v mene správy Eco-Lighthouse.
Nadácia Eco-Lighthouse je certifikovaná podľa normy ISO-9001:2015 od mája 2016.
Všeobecný harmonogram vykonávania ELH a EMAS
ČASŤ 1
Záväzok a zapojenie vrcholového manažmentu
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
1. |
Zapojenie a záväzok vrcholového manažmentu. V EMAS vrcholový manažment vymedzí environmentálnu politiku organizácie (1.1) a je zodpovedný za správne vykonávanie systému environmentálneho manažérstva (1.2) vrátane vymenovania predstaviteľa environmentálneho manažérstva (1.3). Právny základ: článok 2 ods. 1 a body A.2 a A.4 prílohy II. |
2. |
Manažment by mal pravidelne preskúmavať dosiahnutý pokrok a riešiť zistené problémy. Je potrebné, aby sa manažment pravidelne zúčastňoval na stretnutiach a iniciatívach v rámci EMS. (bod A.6 prílohy II) |
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
1. Zapojenie a záväzok vrcholového manažmentu:
1.1. Vymedzenie environmentálnej politiky organizácie:
Podľa všeobecného odvetvového kritéria 1945 (8) sú organizácie povinné vytvoriť environmentálnu politiku. Okrem toho manažment udeľuje písomný súhlas s účasťou v schéme a so záväzkom dodržiavať súlad s rôznymi kritériami.
1.2. Zodpovednosť za správne vykonávanie systému environmentálneho manažérstva:
V súlade so všeobecným odvetvovým kritériom 6 manažment musí vykonávať ročné preskúmanie systému HSE a postupov Eco-Lighthouse na posúdenie toho, či plnia svoj účel.
Podpísaním podmienok ELH a zápisnice z každoročného preskúmania manažmentom manažment preberá zodpovednosť za správne vykonávanie systému manažérstva a za správnosť ročnej správy o klíme a životnom prostredí (Klima- og miljørapport).
1.3. Vymenovanie zástupcu environmentálneho manažmentu:
Jeden zamestnanec sa vymenuje za environmentálneho manažéra (Miljøfyrtårnansvarlig). Nemusí ísť o zaradenie na plný úväzok, závisí to od veľkosti organizácie. Environmentálneho manažéra môže vyškoliť konzultant pri počiatočnej certifikácii alebo ho môže zaučiť predchádzajúci manažér. Vo väčších organizáciách sa environmentálny manažér niekedy zúčastňuje kurzu konzultantov ELH [čím získa kvalifikáciu ako interný konzultant (internkonsulent)]. Jeho úlohy sú špecifikované v požiadavke 6 (organizačná štruktúra, odborná príprava a zapojenie zamestnancov).
2. Manažment pravidelne preskúmava dosiahnutý pokrok a rieši zistené problémy.
Robí sa to v rámci ročného preskúmania manažmentom (9) (ledelsens gjennomgang), ktoré manažment odsúhlasí svojím podpisom (manažment podpisuje zápisnicu zo schôdze o preskúmaní manažmentom). Prezentuje sa správa o nesúlade (s právnymi požiadavkami a/alebo o akomkoľvek nesúlade s kritériami ELH) a ročná správa o klíme a životnom prostredí. Ročná správa obsahuje aj posúdenie environmentálneho správania a environmentálne ciele na nasledujúci rok. Môžu sa prezentovať aj správy o (opätovnej) certifikácii, najmä v súvislosti s prípadným zisteným nesúladom.
Toto ročné posúdenie je teda kontrolou kvality (spokojnosť zákazníkov, organizácia, zistený nesúlad), ale je zamerané aj na dosiahnutie environmentálnych cieľov a akčného plánu, ako aj preskúmanie pokroku v otázkach, ako sú odpad, spotreba energie a relevantné environmentálne ukazovatele pre dané odvetvie. Zistený nesúlad v súvislosti s požiadavkami ELH a/alebo vonkajšieho prostredia sa rieši v rámci posúdenia (okamžitým riešením a, ak to nie je možné, zahrnutím do akčného plánu na nasledujúci rok).
Vo všeobecnom odvetvovom kritériu 1950 sa stanovuje: „Podnik musí zaviesť postupy na ohlasovanie a riešenie nesúladu“ (10). Manažment tak zodpovedá za environmentálnu politiku, ciele a úspechy v ELH prostredníctvom (aspoň) každoročnej aktualizácie a potvrdenia záväzku.
Okrem toho doplnkovým systémom HSE vyžadovaným na základe nórskeho práva (11) sa zabezpečuje plnenie environmentálnych cieľov uvedených v akčnom pláne a zahrnutých v časti výročnej správy o klíme a životnom prostredí venovanej dosiahnutým cieľom a dodržiavanie pokynov.
Záver Komisie
Vrcholový manažér podpíše podmienky a záväzky týkajúce sa schémy ELH v počiatočnej fáze procesu certifikácie (prostredníctvom webového portálu). Vo všeobecnom odvetvovom kritériu 1945 sa vyžaduje, aby organizácie vytvorili environmentálnu politiku. Podrobné a opakované zapojenie manažmentu (prostredníctvom kontrol) sa uskutočňuje v rôznych obdobiach počas celého roka a prostredníctvom ročného preskúmania manažmentom. Organizácia zavádzajúca ELH musí vymenovať aj environmentálneho manažéra, ktorý patrí pod vrcholový manažment (alebo je súčasťou vrcholového manažmentu) a spolupracuje so zamestnancami v záležitostiach týkajúcich sa ELH. –
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa záväzku a zapojenia vrcholového manažmentu spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS, a môže sa preto považovať za rovnocennú.
ČASŤ 2
Vypracovanie environmentálneho preskúmania (predbežná analýza):
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
Pred registráciou organizácia vykoná environmentálne preskúmanie v súlade s prílohou I k nariadeniu – podľa článku 4 ods. 1 písm. a), prílohy I a bodu A.3.1 prílohy II.
Táto predbežná analýza by mala pokrývať tieto oblasti:
1. |
určenie uplatniteľných právnych požiadaviek súvisiacich so životným prostredím; |
2. |
určenie všetkých priamych a nepriamych environmentálnych aspektov s významným environmentálnym vplyvom, podľa potreby kvalitatívne a kvantitatívne určených a vytvárajúcich register tých aspektov, ktoré boli určené ako významné; |
3. |
opis kritérií posúdenia významu environmentálneho vplyvu; |
4. |
preskúmanie všetkých existujúcich praktík a postupov environmentálneho manažérstva; |
5. |
vyhodnotenie spätnej väzby z vyšetrovania predchádzajúcich havárií. |
Toto preskúmanie musí byt overené externým overovateľom.
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
Všeobecné posúdenie: Predbežnú analýzu v rámci schémy ELH, nazývanú environmentálne vyhlásenie (Miljøkartlegging), vykonáva konzultant (školený, schválený a monitorovaný ELH). Po analýze organizácie konzultant vyberie relevantné kritériá, ktoré organizácia musí spĺňať na získanie certifikácie ELH. Na základe tejto analýzy sa vytvorí online environmentálne vyhlásenie (Miljøkartlegging) vo forme zoznamu kritérií, ktoré je potrebné splniť a ktoré nasmerujú organizáciu k určeniu oblasti, v ktorej by sa mal dosiahnuť pokrok. Ďalším krokom je interaktívny postup na webovom portáli ELH (Miljøfyrtårnportalen) umožňujúci organizácii vložiť informácie o pokroku a sledovať kompletný zoznam uplatniteľných kritérií, ktoré sa majú splniť.
ELH ponúka všeobecné odvetvové kritériá uplatniteľné na všetky sektory a navyše špecifické kritériá vymedzené pre osobitné odvetvia v rámci 14 rôznych odvetvových sektorov (12).
1. Určenie uplatniteľných právnych požiadaviek súvisiacich so životným prostredím
Medzi všeobecné odvetvové kritériá patrí aj kontrola dodržiavania právnych požiadaviek. Kontrola sa vykonáva v súlade so všeobecným odvetvovým kritériom 1944: Podnik musí zabezpečiť prístup (13) k aktualizovanému prehľadu príslušných právnych predpisov a nariadení týkajúcich sa zdravia, životného prostredia a bezpečnosti. Prístup a zoznam sa poskytuje prostredníctvom webového sídla nórskej vlády Regelhjelp (14), kde podnik zadáva jedinečný kód organizácie, na základe čoho sa vygeneruje zoznam uplatniteľných právnych požiadaviek týkajúcich sa podniku vrátane požiadaviek v súvislosti so životným prostredím. Vo všeobecných a špecifických kritériách sú všetky kritériá odvodené z právnych predpisov a nariadení jasne označené symbolom §, aby bolo osobitne uvedené, že účelom kritéria je dodržiavanie právnych požiadaviek.
2. Určenie všetkých priamych a nepriamych environmentálnych aspektov s významným environmentálnym vplyvom, podľa potreby kvalitatívne a kvantitatívne určených a zostavenie registra tých aspektov, ktoré boli určené ako významné
Pri zostavovaní odvetvových kritérií sa identifikujú a vymenujú environmentálne aspekty, ktoré sú kľúčové pre odvetvia, na ktoré sa vzťahujú špecifické kritériá ELH. Vopred vymedzené kritériá sa vyvíjajú v spolupráci s relevantnými odvetvovými organizáciami, záujmovými skupinami, vládou, vedcami/výskumníkmi a hlavnými zákazníkmi. Interaktívnym vytvorením vopred vymedzeného súboru kritérií sa má organizáciám pomôcť ľahko vytvoriť jasné referenčné hodnoty a usmerniť ich k tomu. Toto je jednoznačne jeden z hlavných rozdielov medzi metódami EMAS a ELH. Zatiaľ čo prvá z nich sa zameriava na identifikovanie environmentálnych aspektov na úrovni organizácie, druhá z nich ich určuje na odvetvovej úrovni.
Z 31 všeobecných odvetvových kritérií je 35 % systémových kritérií, 4 % sa vzťahujú na pracovné prostredie a 52 % sa podľa ELH vzťahuje na vonkajšie prostredie (15). Spomedzi špecifických odvetvových kritérií je podľa ELH 10 % systémových kritérií, 20 % sa vzťahuje na pracovné prostredie a 70 % sa podľa ELH vzťahuje na vonkajšie prostredie (16). Z bližšieho preskúmania kritérií s väčšinou osvedčení (ktoré sa preto revidujú a aktualizujú najčastejšie), ktoré sa vzťahujú napr. na hotely a maloobchodný predaj potravín (17), je zrejmé, že tieto kritériá zahŕňajú množstvo relevantných kľúčových environmentálnych aspektov.
Medzi všeobecné odvetvové kritériá patrí kritérium 1963, teda iné environmentálne aspekty, v ktorom sa vyžaduje, aby podnik hodnotil a riešil akékoľvek relevantné environmentálne aspekty, ktoré nie sú zahrnuté vo všeobecných a špecifických odvetvových kritériách:„Podnik musí identifikovať ďalšie významné environmentálne aspekty podniku a zvážiť prípadné potrebné opatrenia a/alebo začlenenie do ročnej správy o klíme a životnom prostredí a/alebo do monitorovania prostredníctvom akčného plánu.“ V schéme ELH sa však nevymedzuje, ako sa tieto kritériá majú uplatniť, napr. aký druh aspektov sa má posudzovať (priamy alebo nepriamy) a ako sa má posudzovať význam ich vplyvu (18). Okrem toho nie je jasné, ako možno posúdiť súlad s týmto kritériom, okrem iného ako môže certifikačný orgán ELH zabezpečiť, aby sa identifikovali všetky významné environmentálne aspekty (19).
Kontrola uvedených kritérií sa vykonáva pri overovaní/certifikácií, pričom pred (20) udelením certifikácie musia byť všetky kritériá splnené. Kritériá sa opätovne overujú/certifikujú každé tri roky v rámci opätovnej certifikácie.
3. Opis kritérií posúdenia významu environmentálneho vplyvu
Posúdenie environmentálneho vplyvu sa uskutočňuje v rámci zostavovania odvetvových kritérií. Preto toto posúdenie nevykonáva organizácia, ale pripravujú ho zainteresované strany v príslušnom odvetví na sektorovej úrovni. V článku 3 prílohy I k nariadeniu o EMAS sa uvádzajú osobitné usmernenia a kritériá na posúdenie environmentálnych vplyvov na úrovni organizácie. V schéme ELH sa takéto usmernenia pre posudzovanie na sektorovej úrovni odbornými poradnými skupinami neposkytujú.
4. a 5. Existujúca prax a postupy manažérstva a vyhodnotenie spätnej väzby z vyšetrovania predchádzajúcich havárií
Existujúce praktiky a postupy sa skúmajú a hodnotia na základe odvetvových kritérií. Pred certifikáciou sa pripraví prvá ročná správa o klíme a životnom prostredí a pripojí sa k environmentálnemu vyhláseniu. Táto správa obsahuje pozitívne aj negatívne body environmentálneho manažérstva organizácie. Osobitne sa v nej prihliada na vyvinutú iniciatívu (Gjennomførte tiltak) s cieľom napraviť situácie, ktoré neboli/nie sú ideálne. Na základe týchto informácií sa vypracuje akčný plán (Handlingsplan med mål).
Záver Komisie
Predbežná analýza ELH sa opiera o súbor kritérií založených na environmentálnych aspektoch identifikovaných na sektorovej úrovni. Významná časť možných environmentálnych aspektov organizácie sa môže riadne zohľadniť pri vymedzovaní odvetvových kritérií v rámci ELH. Organizácia sa potom bude zaoberať týmito aspektmi pri posudzovaní jej súladu s vymedzenými kritériami pri príprave na certifikáciu.
V schéme EMAS sa vyžaduje individualizovaná analýza špecifických priamych a nepriamych environmentálnych aspektov organizácie a ďalej sa v nej vyžaduje, aby organizácia stanovila kritériá na určenie významu vplyvov súvisiacich s identifikovanými aspektmi v špecifickom kontexte organizácie. Cieľom takéhoto prístupu zameraného na organizáciu je identifikovať aspekty, ktoré sú významné v špecifickom kontexte organizácie a nie pre celkové odvetvie. Tento individualizovaný prístup je jedným z hlavných rozdielov medzi týmito dvoma schémami.
Všeobecné kritérium 1963 schémy ELH, v súlade s ktorým sa vyžaduje zohľadnenie relevantných „ďalších environmentálnych aspektov“, sa môže použiť na rozšírenie rozsahu analýzy a na dosiahnutie konkrétnejšieho preskúmania. V schéme ELH sa prostredníctvom usmernenia ku kritériu odporúča, aby sa toto vykonalo v spojení s analýzou rizík. Nevymedzuje sa však, ako by sa mal posúdiť význam týchto ďalších aspektov.
Hoci oba prístupy sú cenné a majú svoje výhody aj nevýhody, použité metodiky sa výrazne líšia. Sleduje sa podobný cieľ – identifikácia významných environmentálnych aspektov – avšak s použitím rôznych metód. Schéma ELH je zameraná na identifikáciu environmentálnych aspektov na odvetvovej úrovni, zatiaľ čo účelom schémy EMAS je identifikovať významné aspekty špecifické pre organizáciu. Z tohto dôvodu nemožno tieto prístupy považovať za rovnocenné (21).
Vzhľadom na tieto prvky Komisia považuje časť ELH týkajúcu sa vypracovania environmentálneho preskúmania za čiastočne spĺňajúcu zodpovedajúce požiadavky EMAS.
Možné opatrenia na odstránenie rozdielov oproti EMAS
Hoci túto časť ELH nemožno považovať za rovnocennú, v analýze sa preukázala vysoká zhoda s mnohými zodpovedajúcimi požiadavkami EMAS. Na dosiahnutie súladu so zodpovedajúcimi požiadavkami je potrebné vykonať tieto dodatočné kroky:
— |
zmeniť prístup založený na analýze rizík na prístup a metódu založené na prílohe I k nariadeniu o EMAS s cieľom identifikovať významné environmentálne aspekty, ktoré nie sú zahrnuté v odvetvových kritériách, |
— |
uplatňovať všeobecné odvetvové kritérium 1963 na základe ustanovenia nariadenia o EMAS o environmentálnom preskúmaní, |
— |
certifikačný orgán ELH sa vhodnou metódou presvedčí, že sa identifikovali a riešili všetky ďalšie environmentálne aspekty, ukazovatele a právne požiadavky. |
ČASŤ 3
Vytvorenie environmentálnej politiky
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
Vrcholový manažment musí vymedziť environmentálnu politiku organizácie. Táto politika sa vzťahuje aj na rôzne prvky uvedené v prílohe II k nariadeniu o EMAS. [článok 4 ods. 1 písm. b) a bod A.2 prílohy II]
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
V schéme ELH je zahrnutá formálna požiadavka na nastavenie cieľov prostredníctvom kritéria 1945 („Podnik musí vytvoriť environmentálnu politiku (22) a určiť ciele pre zdravie, životné prostredie a bezpečnosť. Tieto ciele musia byť zdokumentované v systéme environmentálneho manažérstva alebo v akčnom pláne pre ročnú správu o klíme a životnom prostredí schémy Eco-Lighthouse“). V prvej fáze sa environmentálna politika a špecifické environmentálne ciele riešia prostredníctvom stanovenia kritérií pred certifikáciou a uvedú sa v environmentálnom vyhlásení (Miljøkartlegging). V druhej fáze sa kontroluje environmentálne správanie na základe vybraných ukazovateľov v ročnej správe o klíme a životnom prostredí, ktorá takisto obsahuje akčný plán neustáleho zlepšovania.
Záver Komisie
V súlade s opätovne revidovaným kritériom 1945 musia podniky vymedziť environmentálnu politiku. Túto environmentálnu politiku dopĺňa a pri jej vykonávaní pomáha environmentálne vyhlásenie v spojení so stanovením kritérií, s ročnou správou o klíme a životnom prostredí, kontrolou ukazovateľov a so stanovením cieľov.
Ochota získať certifikáciu prostredníctvom Eco-Lighthouse a podpísanie podmienok a záväzkov ELH poukazuje na zámer posilniť manažérstvo environmentálnych aspektov a neustále zlepšovať environmentálne správanie. Impulzom pre neustále zlepšovanie je akčný plán, ktorý je súčasťou ročnej správy o klíme a životnom prostredí.
Ročná správa o klíme a životnom prostredí je predmetom ratifikácie počas ročného preskúmania manažmentom.
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa vytvorenia environmentálnej politiky spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS, a môže sa preto považovať za rovnocennú.
ČASŤ 4
Zabezpečenie súladu s právnymi predpismi
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
V schéme EMAS sa vyžaduje, aby organizácie:
1. |
určili svoje právne záväzky v súvislosti so životným prostredím; |
2. |
zabezpečili súlad s týmito požiadavkami; |
3. |
zaviedli primerané postupy na priebežné plnenie týchto požiadaviek; |
4. |
poskytli materiálne a písomné dôkazy o tomto súlade. [článok 4 ods. 1 písm. b) a článok 4 ods. 4, body A.3.2, B.2 a A.5.2 prílohy II] |
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
1. |
Pred certifikáciou ELH konzultant zostaví zoznam kritérií. V súlade so všeobecným odvetvovým kritériom 1944 (23) je podnik povinný zabezpečiť, aby certifikačný orgán/overovateľ (a okrem toho aj celá spoločnosť) mali prístup k aktualizovanému prehľadu relevantných právnych predpisov a nariadení týkajúcich sa podniku. Dodržiavanie tejto povinnosti je uľahčené prostredníctvom webového sídla nórskej vlády Regelhjelp (24), kde podnik získa zoznam relevantných právnych predpisov na základe jedinečného čísla organizácie. Pravidlá a nariadenia, ktoré sú pre odvetvie najdôležitejšie, sú súčasťou všeobecných a špecifických odvetvových kritérií (označených symbolom §), ktorých dodržiavanie je nevyhnutné pre certifikáciu a opätovnú certifikáciu. Každoročná aktualizácia prehľadu sa zabezpečuje prostredníctvom ročného preskúmania manažmentom (prostredníctvom ročného preskúmania HSE). Zoznam kritérií obsahuje aj kritériá, ktoré sa vzťahujú na špecifické právne záväzky, ktoré organizácia musí dodržiavať. Príklady:
|
2. |
Prostredníctvom sebahodnotenia pred certifikáciou podnik potvrdzuje súlad s týmito kritériami. Kritériá následne prekontroluje nezávislý overovateľ/certifikačný orgán tretej strany počas certifikácie. Pred vydaním osvedčenia ELH nadácia ELH opätovne preverí prácu vykonanú konzultantom, podnikom a certifikačným orgánom/overovateľom a schváli ju. Kontrola sa opakuje pri opätovnej certifikácií každé tri roky. Pred vykonaním certifikácie je potrebné zabezpečiť dodržiavanie všetkých kritérií, teda všeobecných aj špecifických kritérií, ktoré sú zaradené medzi kritériá ELH priamo z nórskej legislatívy (označené symbolom §). Nesúlad s právnou požiadavkou, ktorá nie je kritériom ELH, sa rieši v súlade so všeobecným odvetvovým kritériom 1950, podľa ktorého sú podniky povinné vytvoriť postupy nahlasovania a riešenia takéhoto nesúladu. Podľa tohto kritéria môže podnik získať osvedčenie, ak preukáže zavedenie systému na riešenie nesúladu. Certifikačný orgán/overovateľ skontroluje dodržiavanie kritérií ELH a overí, či má podnik zavedený postup na nápravu nesúladu so všeobecnými právnymi ustanoveniami. Na rozdiel od EMAS sa v schéme ELH nevyžaduje, aby organizácie poskytli certifikačnému orgánu dôkazy úplného súladu s právnymi predpismi v oblasti životného prostredia (25) nad rámec špecifických (zákonných) kritérií. |
3. |
Každé tri roky sa vykonáva opätovná certifikácia, pričom sa preveria všetky kritériá vrátane tých (všeobecné odvetvové kritérium 1950), ktorými sa rieši nesúlad. Osvedčenie o opätovnej certifikácii sa nevydá, ak je zistený nesúlad s kritériami. Dôkazy dodržiavania právnych predpisov posudzuje certifikačný orgán počas (opätovnej) certifikácie, a preto sa obmedzuje na právomoci certifikačného orgánu (pozri požiadavky na akreditáciu). Avšak zákonné kritériá sú formulované takým spôsobom, že školený certifikačný orgán/overovateľ je schopný posúdiť súlad a zdokumentovať stav súladu. Certifikačný orgán/overovateľ takisto kontroluje, či podnik aktualizoval dostupný prehľad právnych predpisov a predpisov a či má zavedené postupy na riešenie nesúladu. Dodržiavanie právnych požiadaviek sa zabezpečuje aj prostredníctvom ročného vnútorného auditu HSE, ktorý je súčasťou ročného preskúmania manažmentom. Audit HSE sa zaoberá aj akoukoľvek formou nesúladu s právnymi požiadavkami. Na portáli ELH sú dostupné usmernenia a príklady týkajúce sa postupov na odstránenie nesúladu (všeobecné odvetvové kritérium 1950). |
4. |
V súlade s vysvetlením uvedeným v bode 2 tohto oddielu bude poskytnutá dokumentácia zameraná iba na osobitné právne požiadavky, na ktoré sa vzťahujú kritériá ELH, a nebude zahŕňať všetky platné právne požiadavky týkajúce sa životného prostredia. Dokumentácia sa predloží a uloží prostredníctvom digitálneho rozhrania ELH. |
Záver Komisie
Podobne ako v postupe zavedenom na účely environmentálneho vyhlásenia (predbežná analýza) sa dodržiavanie právnych predpisov organizáciami v schéme ELH posudzuje na základe systému založeného na kritériách. Takýto systém v spojení s vládnym webovým sídlom Regelhjelp (26) poskytuje dostatočný prehľad o právnych požiadavkách, ktoré by sa mali spĺňať v súlade s požiadavkami schémy EMAS.
Dodržiavanie všetkých kritérií ELH vrátane zákonných kritérií najprv samostatne zhodnotia organizácie pred certifikáciou a počas certifikácie ich skontroluje overovateľ/certifikačný orgán. Ak sa zistí nesúlad čo i len s jediným uvedeným kritériom, osvedčenie sa nevydá.
Dôkazy o dodržiavaní (zákonných) kritérií ELH sa poskytujú prostredníctvom systému. V schéme ELH sa ďalej vyžaduje, aby organizácia mala zavedený postup nahlasovania a odstránenia zostávajúceho nesúladu (27) s právnymi predpismi. Dodržiavanie najdôležitejších právnych predpisov a úprav týkajúcich sa opatrení v oblasti zdravia, životného prostredia a bezpečnosti sa každoročne kontroluje podľa kontrolného zoznamu HSE, ktorý svojím podpisom potvrdzuje generálny riaditeľ a ktorý je predmetom preskúmania manažmentom. V usmernení o všeobecnom sektorovom kritériu 1944 sa výslovne uvádza, že je potrebné dodržiavať právne požiadavky, a nie iba poskytovať o nich prehľad.
Na rozdiel od EMAS však v schéme ELH nie je zahrnuté kritérium, podľa ktorého sa vyžaduje, aby organizácia zabezpečila súlad so všetkými právnymi požiadavkami súvisiacimi so životným prostredím. Namiesto toho sa v ELH zdôrazňujú najdôležitejšie právne predpisy prostredníctvom relevantných odvetvových kritérií, v ktorých sú najrelevantnejšie právne predpisy preformulované, aby boli plne zrozumiteľné pre podnik a certifikačný orgán.
Navyše v prípade nesúladu s právnymi požiadavkami, na ktoré sa nevzťahujú zákonné kritériá ELH, môže byť osvedčenie udelené za predpokladu, že boli zavedené postupy na ohlasovanie a riešenie nesúladu v súlade s nariadeniami o HSE (28).
Ďalším zreteľným rozdielom sú spôsobilosti overovateľa. V schéme EMAS sa vyžaduje, aby overovatelia boli schopní zistiť, či sa vynechali nejaké právne predpisy, na čo musia byť formálne kvalifikovaní. Overovatelia ELH absolvujú všeobecnú odbornú prípravu. V rámci ELH sa s týmto počíta a (zákonné) kritériá sa preto formulujú jasným a zrozumiteľným spôsobom, ale je možné spochybniť spôsobilosť certifikačného orgánu identifikovať právny nesúlad presahujúci rámec vopred stanovených zákonných kritérií.
A na záver, v porovnaní s EMAS existuje rozdiel vo frekvencii tohto externého overovania. V schéme ELH sa opätovná certifikácia vykonáva každé tri roky. Opätovne sa pri nej kontrolujú všetky kritériá vrátane kritérií súvisiacich s právnymi požiadavkami. V schéme EMAS je správanie vzhľadom na právne požiadavky súčasťou každoročnej validácie environmentálneho vyhlásenia vykonanej overovateľom EMAS. Upozorňujeme však, že 98 % podnikov v schéme ELH by bolo oprávnených na výnimku pre malé organizácie v súlade s článkom 7, keby mali osvedčenie EMAS, čím by sa frekvencia ročného auditu (každé dva roky) a opätovnej certifikácie (každé štyri roky) priblížila frekvencii v schéme ELH.
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa zabezpečenia súladu s právnymi predpismi čiastočne spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS.
Možné opatrenia na odstránenie rozdielov oproti EMAS
Hoci túto časť ELH nemožno považovať za rovnocennú, v analýze sa preukázala vysoká zhoda s mnohými zodpovedajúcimi požiadavkami EMAS. Na dosiahnutie súladu so zodpovedajúcimi požiadavkami je potrebné vykonať tieto dodatočné kroky:
— |
upraviť znenie všeobecného odvetvového kritéria 1944, aby sa v ňom uvádzalo, že organizácie musia pred certifikáciou zabezpečiť identifikáciu všetkých právnych požiadaviek týkajúcich sa životného prostredia a súlad s nimi, |
— |
požadovať, aby podniky na požiadanie poskytli dôkazy, že dodržiavajú príslušné právne environmentálne požiadavky, |
— |
zabezpečiť validáciu súladu s právnymi predpismi akreditovaným alebo licencovaným audítorom tretej strany každoročne a v prípade MSP každé dva roky. |
ČASŤ 5
Ciele a environmentálny program vypracované na zabezpečenie neustáleho zlepšovania
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
1. |
Ciele sa musia vymedziť v rámci organizácie s cieľom zabezpečiť neustále zlepšovanie environmentálneho správania (článok 1 nariadenia, bod B.3 a bod B.4 ods. 3 prílohy II). |
2. |
Na dosiahnutie týchto cieľov je potrebné zaviesť a realizovať environmentálny akčný program. (článok 18 ods. 7 nariadenia, bod A.2 a bod A.3 ods. 3 prílohy II). |
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
V postupoch ELH sa vyžaduje, aby organizácia pred certifikáciou vypracovala podrobné environmentálne vyhlásenie (Miljøkartlegging, kontrolný zoznam relevantných všeobecných a špecifických kritérií, ktoré sa použijú pri certifikácii) a prvú ročnú správu o klíme a životnom prostredí obsahujúcu environmentálne ciele a opatrenia na nasledujúci rok, ako aj opis súčasného environmentálneho správania.
Každý nasledujúci rok (do 1. apríla) sa podáva ročná správa o klíme a životnom prostredí prostredníctvom webového portálu ELH. Environmentálne správanie sa porovnáva s predchádzajúcim rokom. V správe sa vymenúvajú realizované iniciatívy, ako aj dosiahnuté dlhodobé a krátkodobé ciele a predkladá sa akčný plán na nasledujúci rok. Ročnú správu (ročné správy) o klíme a životnom prostredí kontroluje certifikačný orgán/overovateľ pri prvej certifikácii a pri každej trojročnej opätovnej certifikácii. Je predmetom kontroly v rámci ročného preskúmania manažmentom.
Ročná správa o klíme a životnom prostredí sa zostavuje na webovom portáli ELH zo súboru všeobecných ukazovateľov a ukazovateľov zodpovedajúcich špecifickým odvetvovým kritériám. Environmentálne ciele a akčný plán uvedené v správe o klíme a životnom prostredí musia dokumentovať neustále zlepšovanie. Postup je opísaný v usmernení k všeobecnému odvetvovému kritériu 7 (29), súvisiacich usmerneniach a na webovom portáli ELH.
Okrem toho sa vo všeobecnom odvetvovom kritériu 1963 (ďalšie environmentálne aspekty) stanovuje, že: „Podnik musí identifikovať ďalšie významné environmentálne aspekty podniku a zvážiť prípadné potrebné opatrenia a/alebo začlenenie do ročnej správy o klíme a životnom prostredí a/alebo do monitorovania prostredníctvom akčného plánu.“ Akčný plán tak môže zahŕňať akékoľvek aspekty špecifické pre podnik, ktoré nie sú zahrnuté vo všeobecných alebo špecifických kritériách.
Podnikom, ktoré chcú prehĺbiť svoju správu o klíme a životnom prostredí, sa v schéme ELH poskytuje služba nazvaná špecifické ukazovatele podniku (virksomhetsspesifikke sjekkpunkter), vďaka ktorej sa k správe pridajú na mieru prispôsobené otázky a ukazovatele v podobe, v akej ich vymedzil podnik.
Záver Komisie
Počas procesu certifikácie sa vytvorí počiatočný program environmentálneho manažérstva obsahujúci hodnotiace kritériá a ciele. Každý rok sa na základe ročnej správy o klíme a životnom prostredí na webovom portáli ELH hodnotí environmentálne správanie organizácie, dosiahnutý pokrok a environmentálne ciele.
Environmentálny program sa aktualizuje a prehodnotí pri obnovení environmentálneho vyhlásenia každé tri roky pri opätovnej certifikácii.
Hoci sú tieto postupy zamerané na aspekty pokryté súborom kritérií pri zostavovaní systému environmentálneho manažérstva (vrátane ďalších aspektov zahrnutých vo všeobecnom odvetvovom kritériu 1963 (30)), dokážu zabezpečiť neustále zlepšovanie environmentálneho správania v súvislosti s týmito aspektmi.
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa cieľov a environmentálneho programu vypracovaných na zabezpečenie neustáleho zlepšovania spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS, a môže sa preto považovať za rovnocennú.
ČASŤ 6
Organizačná štruktúra (úlohy a povinnosti), odborná príprava a zapojenie zamestnancov
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
1. |
Manažment musí zabezpečiť dostupnosť potrebných zdrojov (vrátane ľudských zdrojov) na zabezpečenie správneho fungovania systému. Úlohy a povinnosti musia byť vymedzené, zdokumentované a oznámené (bod A.4.1 prílohy II). |
2. |
Vrcholový manažment musí vymenovať konkrétneho(-ych) predstaviteľa(-ov) manažmentu, ktorý(-í) musí(-ia) mať vymedzené úlohy, povinnosti a právomoci na zabezpečenie správneho vykonávania a udržiavania systému environmentálneho manažérstva a predkladania správ o fungovaní systému vrcholovému manažmentu (časť A.4.1 prílohy II). |
3. |
Zamestnancom je potrebné poskytnúť odbornú prípravu týkajúcu sa plnenia požiadaviek EMS (článok 1 nariadenia, časť A.4.2 prílohy II). |
4. |
Zamestnanci by mali byť aktívne zapojení do zlepšovania environmentálneho správania organizácie. (článok 1 nariadenia, body A.4.2 a B.4 prílohy II). |
1. Záväzok manažmentu riadne vykonávať systém a poskytovať potrebné zdroje:
Podľa všeobecného odvetvového kritéria 1946: „Podnik musí pripraviť organizačnú schému alebo obdobný prehľad kľúčových úloh v organizácií, ako napr. kontaktný bod pre Eco-Lighthouse, zástupca pre bezpečnosť, predseda komisie pre pracovné prostredie, manažér HSE, vedúci obstarávania a pracovník protipožiarnej bezpečnosti.“
V súlade s nórskymi právnymi predpismi je vrcholový manažment zodpovedný za riadenie podniku vrátane riadenia HSE, a teda implicitne za vykonávanie systému environmentálneho manažérstva. Ak nie sú poskytnuté potrebné zdroje, nedostatky sa automaticky uvedú v nasledujúcej správe o HSE a v ročnej správe o klíme a životnom prostredí. Tieto nedostatky sa následne zohľadnia v ročnom preskúmaní manažmentom. Takýto prípad by mohol byť prekážkou opätovnej certifikácie.
2. Osobitní zástupcovia systému environmentálneho manažérstva:
Jeden zamestnanec sa vymenuje za environmentálneho manažéra (Miljøfyrtårnansvarlig). Nie je to nevyhnutne zaradenie na plný úväzok, závisí to od veľkosti organizácie. Environmentálneho manažéra môže vyškoliť konzultant pri počiatočnej certifikácii alebo ho môže zaučiť predchádzajúci manažér. Má tieto úlohy:
— |
vystupovať ako hovorca konzultanta (v úvodnej fáze postupu), |
— |
vystupovať ako hovorca certifikačného orgánu/overovateľa pri počiatočnej certifikácii a opätovnej certifikácii, |
— |
zabezpečovať súlad s odvetvovými kritériami, |
— |
poskytovať odbornú prípravu a motiváciu ostatným zamestnancom, |
— |
pripravovať a predkladať ročnú správu o klíme a životnom prostredí, |
— |
diskutovať o správe s manažmentom počas ročného preskúmania manažmentom (ledelsens gjennomgang), ako aj so zamestnancami na stretnutiach zamestnancov, šíriť ročnú správu v organizácií prostredníctvom intranetu a iných vnútorných komunikačných kanálov, |
— |
oboznamovať ostatných zamestnancov najmä s celkovou environmentálnou politikou organizácie a dlhodobými a krátkodobými cieľmi na nasledujúci rok, ako sa uvádza v ročnej správe o klíme a životnom prostredí, |
— |
prispievať k neustálemu zlepšovaniu. |
V schéme ELH sa zaviedla webová odborná príprava určená pre environmentálnych manažérov (Miljøfyrtårnansvarlig) a zameraná na to, ako vypracovať ročnú správu o klíme a životnom prostredí, a konkrétne, ako získať opätovnú certifikáciu.
Schéma ELH obsahuje pokyn pre environmentálneho manažéra v súlade s požiadavkou všeobecného odvetvového kritéria 1947: „Podnik musí pripraviť písomné pokyny pre zamestnanca zodpovedného za vykonávanie schémy Eco-Lighthouse. Environmentálny manažér by mal zapojiť, motivovať a angažovať zamestnancov organizácie. V schéme ELH je aktívne zapojenie zamestnancov základným kameňom systému ELH.“
Vo väčších organizáciách je možné zapojiť ďalších zamestnancov prostredníctvom skupiny environmentálneho manažérstva (31) (Miljøgruppe). Skupina environmentálneho manažérstva sa môže začleniť do skupiny pre oblasť zdravia, životného prostredia a bezpečnosti (HSE), ktorá je zo zákona povinná pre organizácie s viac ako 50 zamestnancami.
3. Odborná príprava:
Spoločnosti a organizácie sú viazané všeobecným odvetvovým kritériom 1951: „Podnik musí mať zavedené postupy na odbornú prípravu zamestnancov o základných otázkach HSE a na informovanie zamestnancov o zmenách. Odborná príprava musí zahŕňať dôkladné postupy týkajúce sa vonkajšieho prostredia.“
Cieľom je zabezpečiť, aby zamestnanci mali dostatočné vedomosti a zručnosti na výkon svojej práce riadnym spôsobom a v súlade s nariadeniami HSE. Rozsah odbornej prípravy zamestnancov závisí od rizík spojených s činnosťami podniku. Hlavnou filozofiou ELH je že, organizácia pozná samu seba najlepšie a pozná aj spôsobilosti/potreby svojich vlastných zamestnancov, a preto vie najlepšie posúdiť, aká odborná príprava je potrebná. Toto kritérium sa potvrdzuje ústne (certifikačným orgánom/overovateľom) pri otázke, aké postupy má podnik na odbornú prípravu zamestnancov a nových zamestnancov v záležitostiach HSE.
Hlavnou otázkou je, či sa táto odborná príprava orientuje na zlepšenie environmentálneho správania, alebo iba na procesné záležitosti ELH a riadenie rizík HSE. Kontrolný zoznam HSE, ktorý sa používa v ELH na posúdenie, či sú zamestnanci oboznámení s bežnou praxou v schéme ELH, potvrdí, že rozsah odbornej prípravy presahuje postupy a rieši hlavné environmentálne oblasti, ako je odpadové hospodárstvo, energetická efektívnosť alebo nakladanie s nebezpečnými látkami.
4. Zapojenie zamestnancov:
Na účel plnenia požiadaviek EMAS musia byť zamestnanci zapojení do procesu zameraného na neustále zlepšovanie environmentálneho správania organizácie.
Vyžaduje sa vymenovanie environmentálnej skupiny v rámci organizácie a aktívna účasť zamestnancov na činnostiach v oblasti životného prostredia (32). Zamestnanci sa oboznamujú s obsahom správy o klíme a životnom prostredí a mali by byť osobitne zapojení do postupov prispievajúcich k zlepšeniu environmentálneho správania, ako je triedenie odpadu. Rôznymi kritériami (1953, 1962, 36) sa podporuje neustále zlepšovanie prostredníctvom využívania tzv. banky nápadov. Tieto banky nápadov poskytované nadáciou Eco-Lighthouse obsahujú rôzne opatrenia na zlepšenie správania v oblastiach životného prostredia, ako sú doprava, odpad alebo energie, v spolupráci so zamestnancami organizácie.
Záver Komisie
Manažment je zo zákona povinný zabezpečiť ľudské zdroje na správne fungovanie postupov HSE a musí – podľa pravidiel ELH – vymenovať zástupcu ELH podobne ako v schéme EMAS. Preto musia byť potrebné zdroje na správne fungovanie poskytnuté zodpovedným osobám.
Od organizácií sa ďalej žiada, aby poskytli svojim zamestnancom odbornú prípravu týkajúcu sa spôsobilostí v oblasti HSE, medzi ktoré patrí zlepšenie environmentálnych vlastností, a aby zapojili zamestnancov do vykonávania EMS a environmentálnych opatrení.
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa organizačnej štruktúry, odbornej prípravy a zapojenia zamestnancov spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS, a môže sa preto považovať za rovnocennú.
ČASŤ 7
Požiadavky na dokumentáciu
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
V EMAS sa vyžaduje dokumentácia, ktorá obsahuje environmentálnu politiku, ciele, akčný plán, rozsah pôsobnosti systému manažérstva a jeho hlavné prvky, ako sú záznamy potrebné na efektívne plánovanie a riadenie procesov, ktoré súvisia s jej významnými environmentálnymi aspektmi.
článok A.4.4 prílohy II
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
Musí byť k dispozícii dokumentácia o organizácii a vykonávaní postupov a cieľov EMS.
Na webovom sídle ELH je podrobný zoznam povinných dokumentov potrebných na certifikáciu spolu s ďalšími formulármi a užitočnými nástrojmi (verktøy), ako aj informácie súvisiace s odvetviami (33) a týkajúce sa certifikácie. Veľa relevantných dokumentov je uložených na webovom portáli ELH (34) (Miljøfyrtårnportal). Nadácia ELH odporúča aj štruktúru ukladania dokumentov.
V usmernení pre certifikačný orgán/overovateľa k všeobecnému odvetvovému kritériu 1944 sa vyžaduje, aby certifikačný orgán/overovateľ skontroloval, či sa dokumentácia a systém HSE jednoducho a systematicky ukladajú a či podnik vie, ako sa k informáciám dostať. Dokumentácia súvisiaca s odvetvovými kritériami sa ukladá v environmentálnom vyhlásení (Miljøkartlegging) a na webovom portáli ELH. Podnik sa môže rozhodnúť, že ju poskytne certifikačnému orgánu/overovateľovi až na samotnom stretnutí, keďže nahrať ju na portál nie je povinné. Certifikačný orgán/overovateľ získa prehľad o tom, ako dobre zamestnanci poznajú systém, na stretnutí počas certifikácie alebo opätovnej certifikácie.
Záver Komisie
Táto časť je zameraná na dostupnosť príslušnej dokumentácie. Hoci rozsah pôsobnosti oboch systémov nie je rovnaký, štruktúra informácií navrhnutá v schéme ELH a štruktúra ukladania informácií do archívu sa môže považovať za uspokojivú.
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa požiadaviek na dokumentáciu spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS, a môže sa preto považovať za rovnocennú.
Poznámka: rozsah dokumentácie ELH je vymedzený tak, aby spĺňal potreby dokumentácie systému manažérstva ELH. Ak má organizácia záujem uchádzať sa o registráciu v EMAS, rozsah dokumentácie by sa mal prispôsobiť tak, aby pokryl všetky požiadavky EMAS vrátane tých, ktoré sa v rámci ELH neplnia.
ČASŤ 8
Riadenie prevádzkových činností
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
Prevádzkové činnosti spojené s identifikovanými významnými environmentálnymi aspektmi sa musia vykonávať za špecifikovaných podmienok. Aby to organizácia zabezpečila, musí:
1. |
vytvoriť, zaviesť a udržiavať zdokumentovaný(-é) postup(-y) na riadenie situácií, pri ktorých by ich neprítomnosť mohla viesť k odchýlkam od environmentálnej politiky, dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov; |
2. |
určiť prevádzkové kritériá v tomto(týchto) postupe(-och) a |
3. |
vytvoriť, zaviesť a udržiavať postupy súvisiace s identifikovanými významnými environmentálnymi aspektmi tovarov a služieb, ktoré organizácia používa, a oboznámiť o príslušných postupoch a požiadavkách dodávateľov vrátane zmluvných partnerov. |
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
1. a 2. |
V schéme ELH sa vyžaduje, aby organizácia vytvorila environmentálnu politiku a vymedzila osobitné ciele týkajúce sa environmentálneho správania. Okrem toho sú nórske podniky povinné stanoviť celkové ciele týkajúce sa HSE v súlade s nariadením o vnútornej kontrole. Podľa všeobecných odvetvových kritérií ELH 1945 a 1947 musí systém manažmentu zahŕňať zdokumentované postupy na dosiahnutie týchto cieľov v oblasti zdravia, životného prostredia a bezpečnosti vrátane neustáleho dodržiavania odvetvových kritérií. Musia sa zaviesť postupy na riešenie nesúladu (všeobecné odvetvové kritérium 1950). V ďalšom kritériu ELH (1949) sa vyžaduje, aby podniky vykonali (aktualizované) posúdenie rizika a vypracovali zodpovedajúci akčný plán. Musia sa poskytnúť konkrétne postupy pre špecifické odvetvia na manipuláciu s nebezpečnými výrobkami, ktoré sa zvyčajne využívajú v konkrétnom odvetví. (okrem iného špecifické odvetvové kritériá 983 a 984 v odvetví čistenia, špecifické odvetvové kritériá 1931, 1932, 1933 v odvetví karosární a lakovní, špecifické odvetvové kritérium 14 v odvetví autoservisov). |
3. |
Po certifikácii musí podnik informovať zákazníkov a dodávateľov o svojich environmentálnych opatreniach (všeobecné odvetvové kritérium 5). Relevantné environmentálne kritériá sa musia stanoviť pre všetky významné obstarávania (všeobecné odvetvové kritérium 1954) a podnik musí nabádať svojich najvýznamnejších dodávateľov k tomu, aby prešli environmentálnou certifikáciou. Podnik musí takisto nabádať svojich dodávateľov k poskytovaniu informácií o výrobkoch tretích strán s environmentálnym označením v katalógoch svojich výrobkov a o štatistických údajoch svojich výrobkov s environmentálnou značkou (všeobecné odvetvové kritérium 1956). |
Záver Komisie
Táto časť sa zameriava na zavedené postupy primeraného riadenia prevádzkových činností. Štruktúra postupov navrhnutých v schéme ELH v spojení s nórskym nariadením o vnútornej kontrole a príslušné informačné kanály možno považovať za uspokojivé.
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa riadenia prevádzkových činností spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS, a môže sa preto považovať za rovnocennú.
ČASŤ 9
Pripravenosť a reakcia na núdzovú situáciu.
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
1. |
Organizácia musí vytvoriť, zaviesť a udržiavať postup(-y) na identifikáciu potenciálnych núdzových situácií a nehôd a na to, ako bude na ne reagovať. |
2. |
Organizácia musí reagovať na skutočné núdzové situácie a nehody a musí predchádzať ich vzniku alebo zmierňovať súvisiace negatívne environmentálne vplyvy. |
3. |
Organizácia musí pravidelne preskúmavať a podľa potreby upravovať svoje postupy núdzovej pripravenosti a reakcie. |
4. |
Organizácia musí pravidelne skúšať použiteľnosť takýchto postupov tam, kde je to prakticky možné. (bod A.4.7 prílohy II) |
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
Tieto záležitosti upravuje všeobecné odvetvové kritérium 1949: „Podnik musí poskytnúť aktualizované posúdenie rizika týkajúce sa pracovného a vonkajšieho prostredia a zodpovedajúci akčný plán.“
Pre špecifické odvetvia, v ktorých je toto ustanovenie obzvlášť relevantné, platia osobitné právne predpisy a nariadenia. Nórske podniky si môžu jednoducho overiť, ktoré právne predpisy sa na ne vzťahujú, na webovom sídle Regelhjelp venovanom štátnym predpisom a pravidlám (35), kde podnik vloží svoje jedinečné číslo organizácie a získa zoznam relevantných právnych predpisov. Príklady relevantných právnych predpisov a nariadení vzťahujúcich sa na pripravenosť na núdzové situácie a reakciu na ne pre rôzne odvetvia sa nachádzajú aj na webovej lokalite civilnej obrany (DSB) (36). Treba však poznamenať, že certifikát ELH sa neudeľuje ťažkému priemyslu alebo podnikom so zložitými environmentálnymi výzvami.
Aj špecifické odvetvové kritériá ELH obsahujú ustanovenia týkajúce sa pripravenosti a reakcie, ale v niektorých prípadoch, ako napr. pri stavbe lodí, sa podľa všetkého týkajú iba zoznamu nebezpečných látok a ustanovení o podávaní prvej pomoci. Pokiaľ ide o podniky, v ktorých sa chemikálie a iné látky používajú (napr. práčovne), v špecifických odvetvových kritériách sa tieto otázky riešia.
Záver Komisie
Pripravenosť a reakcia na núdzovú situáciu sú v rámci nórskeho práva výrazne regulované (37). V ELH sa toto dopĺňa všeobecnými odvetvovými kritériami a, ak je to relevantné, aj špecifickými odvetvovými kritériami.
Pri certifikácii, opätovnej certifikácii a postupe, ktorý vrcholí ročným preskúmaním manažmentom o informovanosti o rizikách, sa kontrolujú pripravenosť a reakcia, ako aj účinné uplatňovanie a preskúmanie postupov.
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa pripravenosti a reakcie na núdzovú situáciu spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS, a môže sa preto považovať za rovnocennú.
ČASŤ 10
Kontrolovanie, vnútorný audit, nápravné opatrenia
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
1. |
Ako súčasť systému environmentálneho manažérstva a v súlade so svojimi cieľmi musí organizácia vytvoriť, zaviesť a udržiavať postup(-y) na pravidelné kontrolovanie kľúčových vlastností svojich prevádzkových činností, ktoré môžu mať významný environmentálny vplyv, a v prípade potreby na vykonanie nápravných opatrení. (bod A.5.1 prílohy II) Organizácia musí vykonávať vnútorný audit s cieľom posúdiť zavedené systémy manažérstva a zistiť súlad s politikou a programom organizácie (vrátane súladu s právnymi predpismi) podľa požiadaviek stanovených v článku 4 ods. 1 písm. c) a článku 9 nariadenia a v prílohe III. Audit musí vykonávať aspoň raz ročne spôsobilý audítor a cyklus auditov vzťahujúci sa na všetky činnosti organizácie, sa musí ukončiť v maximálne trojročných intervaloch (alebo v intervale štyroch rokov v prípade MSP). |
2. |
Organizácia musí vytvoriť, zaviesť a udržiavať postup(-y) na identifikáciu, nápravu a prešetrenie skutočného a potenciálneho nesúladu a na vykonanie nápravných a preventívnych opatrení. Výsledky nápravných a preventívnych opatrení sa musia zaznamenať a ich účinnosť sa musí preskúmať. (bod A.5.3 prílohy II) |
3. |
Výsledkom vnútorného auditu by mala byť správa pre manažment o záveroch a zisteniach auditu. Právny základ [článok 4 ods. 1 písm. b) a c), článok 6 ods. 2 písm. a), článok 9 nariadenia, bod A.5 prílohy II a príloha III] |
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
1. Kontrola kľúčových charakteristík prevádzkových činností a posúdenie súladu EMS s politikou a programom organizácie prostredníctvom vnútorného auditu
Na základe všeobecného odvetvového kritéria 6 „manažment musí vykonávať ročné preskúmanie systému HSE a postupov Eco-Lighthouse na posúdenie toho, či plnia svoj účel“. Upozorňujeme, že toto kritérium je označené symbolom §, čo označuje právny základ.
V usmernení k všeobecnému odvetvovému kritériu 6 sa uvádza, že „právnou normou pre toto kritérium sú predpisy týkajúce sa systematických opatrení v oblasti zdravia, životného prostredia a bezpečnosti v podnikoch (nariadenie o vnútornej kontrole), oddiel 5.8. Podnik musí monitorovať systém HSE a každoročne vykonávať tento systém a vnútorný audit na zabezpečenie toho, aby systém HSE plnil svoj účel. Postupy Eco-Lighthouse pre vonkajšie prostredie sa musia začleniť do systému HSE a stať sa neoddeliteľnou súčasťou vnútorného auditu. Manažment nesie hlavnú zodpovednosť za systém HSE a za začlenenie postupov Eco-Lighthouse a musí ich každoročne preskúmať na zabezpečenie toho, aby plnili svoj účel. Spôsob, akým manažment v skutočnosti uskutoční preskúmanie, sa medzi podnikmi líši. Dôležité je nájsť praktické riešenia. […]
Pozn.: Okrem preskúmania kritérií týkajúcich sa HSE je dôležité, aby konzultant/podnik skúmal aj systém HSE podniku ako celku. Konzultant/podnik musí preskúmať, či systém HSE v praxi funguje správne a je správne štruktúrovaný.“
Každoročné preskúmanie manažmentom a ďalšia dokumentácia a postupy vyžadované na certifikáciu ELH teda idú ruka v ruke s právnou požiadavkou vykonávať ročný audit opatrení HSE organizácií v súlade s nórskymi nariadeniami o vnútornej kontrole (38) (ICR). Takýmto integrovaným postupom preskúmania musí podnik preveriť, či systém HSE v praxi funguje dobre a či je správne štruktúrovaný.
Výsledkom je začlenenie environmentálnych postupov ELH do už existujúceho systému HSE a posilnenie systému manažérstva ako celku v súvislosti s pracovným a vonkajším prostredím.
Audity/kontroly sú založené na špecifických odvetvových kontrolných zoznamoch, vzoroch a príkladoch, ktoré poskytuje nadácia ELH a ktoré odrážajú úroveň environmentálnych rizík v rôznych odvetviach. V kontrole musí byť zahrnuté aj preskúmanie postupov Eco-Lighthouse a vlastných environmentálnych dlhodobých a krátkodobých cieľov a úspechov, ktoré sú vymedzené v ročnej správe o klíme a životnom prostredí.
V závislosti od veľkosti spoločnosti môže systém pred ročným preskúmaním manažmentom skontrolovať vnútorný audítor alebo v prípade malých podnikov možno systém skontrolovať počas samotného stretnutia. V ročnom preskúmaní manažmentom sa zhodnotia odchýlky, úspechy, dlhodobé a krátkodobé ciele a stanovia sa nové.
Ako doplnok k preskúmaniu manažmentom výročná správa o klíme a životnom prostredí predstavuje ďalšiu dokumentáciu environmentálnych cieľov a úspechov. Posudzujú sa v nej uvedené prvky, kontroluje sa, či sa dosiahol pokrok a vytýčené ciele, a stanovujú sa nové ciele na zlepšenia v nasledujúcom roku. Manažment správu hodnotí každý rok pri ročnom preskúmaní manažmentom.
2. Náprava nesúladu
Cieľom preskúmania HSE je nájsť slabé miesta a nedostatky a urobiť plán nápravy. Každý nedostatok by mal viesť k akčnému plánu s cieľom odstrániť daný nedostatok (do konkrétneho termínu).
Na získanie certifikácie alebo opätovnej certifikácie je potrebné dosiahnuť súlad najmä so všeobecnými a špecifickými kritériami, ktoré sa začlenili priamo z nórskych právnych predpisov. Nesúlad (aj s právnymi ustanoveniami mimo ELH) je predmetom všeobecného odvetvového kritéria 1950, podľa ktorého musia podniky vytvoriť postupy na nahlasovanie a riešenie takéhoto nesúladu.
Každý nesúlad s kritériom, ktorý by sa objavil počas certifikácie alebo opätovnej certifikácie, by viedol k pozastaveniu certifikácie ELH.
3. Podávanie správ manažmentu o záveroch a zisteniach auditu
Ročná správa o HSE s výsledným akčným plánom a ročná správa o klíme a životnom prostredí sa predstavujú manažmentu pri príležitosti ročného preskúmania manažmentom.
Záver Komisie
Fáza kontroly zahŕňa postupy ELH, súlad s právnymi požiadavkami a požiadavkami nórskych nariadení o vnútornej kontrole (ICR) (39). Výsledky kontrol sa následne preskúmajú v rámci preskúmania manažmentom. Na uľahčenie tohto postupu je rozsah vykonávaných kontrol vymedzený v odvetvovom kontrolnom zozname poskytovanom nadáciou ELH.
Kombináciou týchto postupov – auditu HSE, analýzy rizík, kontroly a zmierňovania nesúladu – sa vytvára vnútorný audit, ktorého výsledkom je nadväzná kontrola aspektov HSE a systému ELH. Výsledok je predmetom preskúmania manažmentom. Počas certifikácie a opätovnej certifikácie environmentálny overovateľ musí potvrdiť, že audit bol vykonaný podľa potreby a že všetky relevantné prvky sa skontrolovali a podala sa o nich správa.
V dôsledku rozdielov medzi oboma systémami sa rozsah pokrývaný auditom môže líšiť, hoci na dosiahnutie podobných cieľov sa používajú porovnateľné postupy. Existujúce postupy sa však môžu uplatňovať na upravený rozsah (napr. zahŕňať ďalšie špecifické environmentálne aspekty) v prípade, že organizácia chce postúpiť na EMAS.
Environmentálny manažér je zodpovedný za zostavenie správy z rôznych zložiek vnútorného auditu a za jej predloženie na preskúmanie manažmentom, čím podporuje environmentálny systém a posúdenie environmentálneho správania z hľadiska environmentálnej politiky a programu.
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť týkajúca sa kontrolovania, vnútorného auditu a nápravných opatrení spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS a môže sa považovať za rovnocennú.
Poznámka: podľa definície sú postupy auditu ELH, ktoré sú v súčasnosti platné, navrhnuté tak, aby zabezpečili následnú kontrolu systému manažérstva ELH. Ak má organizácia záujem uchádzať sa o registráciu v EMAS, vnútorný audit by sa mal upraviť tak, aby pokrýval všetky požiadavky EMAS vrátane tých, ktoré sa v danom čase v rámci ELH neplnia.
ČASŤ 11
Komunikácia (interná a externá)
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
1. |
V rámci EMS musia organizácie vytvoriť postupy na internú a externú komunikáciu. Prostredníctvom externej komunikácie musia byť organizácie schopné preukázať, že vedú otvorený dialóg s verejnosťou a ostatnými zainteresovanými stranami vrátane miestnych spoločenstiev a zákazníkov, pokiaľ ide o environmentálny vplyv ich činností, výrobkov a služieb. |
2. |
Organizácie musia pravidelne poskytovať transparentné informácie o životnom prostredí externým zainteresovaným stranám na základe požiadaviek prílohy IV (Podávanie environmentálnych správ). Tieto informácie sa majú týkať okrem iného týchto prvkov: environmentálna politika organizácie, popis všetkých významných environmentálnych aspektov, popis dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov, podávanie správ o ukazovateľoch vymedzených v prílohe, výsledky vzhľadom na ustanovenia právnych predpisov a uvedenie uplatniteľných právnych požiadaviek. Platnosť týchto informácií musí potvrdiť akreditovaný alebo licencovaný environmentálny overovateľ každoročne (alebo v prípade MSP každé dva roky). Článok 4 ods. 1 písm. d), článok 5 ods. 2 písm. a), článok 6 ods. 2 písm. b) nariadenia, bod B.5 prílohy II a príloha IV |
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
1. |
Komunikácia je založená na ročnej správy o klíme a životnom prostredí. Počiatočné environmentálne preskúmanie ELH (Miljøkartlegging) na základe zoznamu kritérií, ktoré treba splniť, sa nahráva na webový portál ELH, ale neuverejňuje sa. Pre organizáciu nemá predstavovať nástroj komunikácie, ale nástroj hodnotenia. Iba ročná správa o klíme a životnom prostredí a environmentálna politika sa musia uverejňovať v súlade so všeobecným kritériom 7. Správa o klíme a životnom prostredí je nástrojom manažmentu environmentálnych opatrení, ktorá sa musí zostavovať každoročne do 1. apríla. Cieľom je, aby podnik každoročne v environmentálnej správe zdokumentoval zlepšenie v správaní. Správa sa skladá z dvoch častí: zo správy o environmentálnom správaní v predchádzajúcom roku a z akčného plánu na nasledujúci rok. Vychádza z viacerých ukazovateľov, ako napríklad: počet zamestnancov, neprítomnosť (práceneschopnosť), finančný obrat, zelené verejné obstarávanie a počet výrobkov s environmentálnou značkou obstaraných na vlastné použitie, certifikovaní dodávatelia, používanie papiera, celkové využívanie energie, plocha vyhrievaného priestoru, energetická náročnosť, náročnosť vykurovania (druh používaného vykurovania), používanie palív, počet najazdených kilometrov, druh a počet vozidiel, letecká doprava, objem triedeného a netriedeného odpadu a ďalšie environmentálne aspekty vo vzťahu k vybraným odvetvovým kritériám. Časť týchto ukazovateľov sa vymedzuje súbežne so stanovením odvetvových kritérií, a preto sa líši v závislosti od oblasti pôsobenia. Hoci schéma ELH nie je určená pre priemyselné organizácie, v rámci podávania správ sa pokrýva množstvo hlavných ukazovateľov EMAS. Napríklad v ročná správa o klíme a životnom prostredí, ktorú vypracoval veľkoobchodný distribútor potravín Arne Sjule, obsahovala informácie o ukazovateľoch energetickej efektívnosti, materiálovej efektívnosti v rámci obstarávania, odpade a emisiách CO2 prostredníctvom hodnotenia spotreby paliva a uskutočnených letov. Napriek tomu sa nepodávajú správy o všetkých hlavných ukazovateľoch uvedených v prílohe IV a podávanie správ nemá taký kvantitatívny rozsah, ako sa stanovuje v schéme EMAS. To je nepochybne spojené so systémom vopred vymedzených kritérií, ktoré sú založené na prístupe ELH s vopred určenými ukazovateľmi navrhnutými tak, aby zodpovedali odvetvovým špecifikám. Ročná správa o klíme a životnom prostredí toho istého distribútora potravín napríklad neobsahovala ukazovatele o emisiách chemikálií do ovzdušia (napr. NOx, PM), vypúšťaní do vôd a biodiverzite. Napriek tomu, že súbor ukazovateľov vyžadovaných v schéme EMAS je väčší, treba poznamenať, že organizácia registrovaná v EMAS sa takisto môže rozhodnúť, že nebude podávať správy o niektorých ukazovateľoch, ak preukáže, že tieto ukazovatele nie sú relevantné pre jej významné priame environmentálne aspekty. V rámci schémy ELH sa prostredníctvom všeobecného odvetvového kritéria 1963 („vyžaduje sa, aby podnik identifikoval a riešil ďalšie environmentálne aspekty“) riešia ďalšie environmentálne aspekty a podávanie správ o nich sa vykonáva v rámci ročnej správy o klíme a životnom prostredí. Podniky môžu podanie správ rozšíriť a zahrnúť do správy o klíme a životnom prostredí ďalšie ukazovatele, a to prostredníctvom špecifických ukazovateľov podniku, ktoré sa vymedzujú na požiadanie (Virksomhetsspesifikke sjekkpunkter). Súčasťou správy je akčný plán na nasledujúci rok, ktorý sa pripravuje podľa usmernení na webovom portáli. Na portáli treba vyplniť všetky povinné polia, ďalšie sú označené ako nepovinné. Ak niektoré polia nie sú pre podnik relevantné alebo ich nie je možné vyplniť, je potrebné uviesť vysvetlenie v poli pre poznámky. Správanie, pokiaľ ide o ustanovenia právnych predpisov a uplatniteľné právne požiadavky, nie je formálnou súčasťou správy o klíme a životnom prostredí. V súvislosti so zisteným nesúladom sa v správe môžu uviesť nápravné opatrenia. |
2. |
Správu vypracúva zamestnanec organizácie (environmentálny manažér) podobne ako v schéme EMAS. Kontroluje ju certifikačný orgán/overovateľ pri certifikácii a pri trojročnej opätovnej certifikácii. Informácie o nej sa poskytujú zamestnancom (všeobecné odvetvové kritérium 1952) (na poradách a prostredníctvom intranetu) a manažmentu (pri ročnom preskúmaní manažmentom). Revíziou všeobecného odvetvového kritéria 7 (40) (zavedenou v máji 2017), na základe ktorej sa zaviedla povinnosť podnikov zverejniť správu pre širokú verejnosť, zákazníkov, dodávateľov a spolupracujúcich partnerov, sa zvýšila transparentnosť systému. Správa sa musí uverejniť pri prvej certifikácii a následne každý rok. Uverejnenie musí spĺňať nórske predpisy v zákonoch o ochrane údajov a súkromia, pričom sa nezverejnia ukazovatele ako práceneschopnosť a ročný obrat. |
Záver Komisie
Ročná správa o klíme a životnom prostredí je základom pre podávanie správ v rámci ELH (interne aj verejnosti). Poskytuje transparentný prehľad o správaní organizácie v súvislosti s vymedzenými ukazovateľmi. Tak ako celá schéma ELH aj táto správa je založená na metóde, v rámci ktorej sa zoznamy kritérií/ukazovateľov vopred stanovia na odvetvovej úrovni. Táto metóda sa líši od schémy EMAS, v ktorej sa všetky aspekty identifikujú a správy o nich sa podávajú na základe individualizovanej analýzy.
Rozdiely sú aj v obsahu správ. Podobne ako v schéme EMAS ročná správa o klíme a životnom prostredí v schéme ELH zahŕňa opis organizácie a jej systému environmentálneho manažérstva, environmentálnu politiku organizácie, ako aj uplatňované kritériá a stav osvedčenia. Avšak rozdiely sú v uvádzaní hlavných ukazovateľov platných pre všetky organizácie, v požiadavkách na podávanie správ v súvislosti s právnymi požiadavkami a vo výsledkoch organizácie, pokiaľ ide o ich splnenie.
Výročná správa sa predstaví zamestnancom a zainteresovaným stranám v súlade so všeobecným odvetvovým kritériom 1952. Ročná správa o klíme a životnom prostredí musí byť predstavená všetkým zamestnancom na poradách alebo prostredníctvom intranetu. Podnik je povinný správu predstaviť aj širokej verejnosti, zákazníkom, dodávateľom a spolupracujúcich partnerom. Správu musí uverejniť pri prvej certifikácii a následne každý rok. Uverejnením sa správa sprístupňuje okrem zamestnancov aj externým aktérom.
Správu ELH musí validovať certifikačný orgán pri certifikácii a každé tri roky (opätovná certifikácia). V schéme EMAS sa vyžaduje overenie environmentálneho vyhlásenia EMAS overovateľom tretej strany každý rok alebo v prípade MSP každé dva roky. Treba poznamenať, že na 98 % podnikov s certifikátom ELH by sa vzťahovala výnimka, ak by boli registrované v EMAS.
V oboch schémach podávania správ je cieľom poskytnúť uspokojivý prehľad o správaní organizácie vzhľadom na ukazovatele týkajúce sa vymedzených environmentálnych aspektov. Podávanie správ je v oboch schémach vhodné vzhľadom na metodiku používanú v ich príslušných systémoch environmentálneho manažérstva. Avšak metodické rozdiely medzi oboma schémami sa vzťahujú aj na časti podávania správ. Okrem toho musí platnosť environmentálneho vyhlásenia EMAS potvrdiť externý overovateľ každoročne alebo v prípade MSP raz za dva roky. Pre tieto rozdiely sa táto časť nemôže považovať za spĺňajúcu všetky požiadavky EMAS.
Vzhľadom na tieto prvky Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa komunikácie (internej a externej) čiastočne spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS.
Možné opatrenia na odstránenie rozdielov oproti EMAS
Hoci túto časť ELH nemožno považovať za rovnocennú, v analýze sa preukázala vysoká zhoda s mnohými zodpovedajúcimi požiadavkami EMAS. Na dosiahnutie súladu so zodpovedajúcimi požiadavkami je potrebné vykonať tieto dodatočné kroky:
— |
správa o klíme a životnom prostredí, ktorá sa uverejňuje v schéme ELH by mala obsahovať všetky prvky v súlade s prílohou IV k nariadeniu o EMAS, a to najmä:
|
— |
akreditovaný alebo licencovaný certifikačný orgán musí každoročne alebo v prípade MSP každé dva roky validovať správu o klíme a životnom prostredí. Certifikačný orgán sa vhodnou metódou presvedčí, že sa identifikovali a riešili všetky ďalšie environmentálne aspekty, ukazovatele a právne požiadavky. |
ČASŤ 12
Preskúmanie manažmentom
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
Vrcholový manažment na základe vnútorného auditu, hodnotenia súladu, dialógu so zainteresovanými stranami (vrátane sťažností), environmentálneho správania organizácie vzhľadom na ciele, nápravné a preventívne opatrenia a predchádzajúceho preskúmania manažmentom preskúma systémy environmentálneho manažérstva organizácie, aby zabezpečil jeho sústavnú vhodnosť, primeranosť a účinnosť. Preskúmania musia obsahovať posudzovanie možností na zlepšovanie a potrebu zmien systému environmentálneho manažérstva vrátane environmentálnej politiky a dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov. (bod A.6 prílohy II)
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
Preskúmanie manažmentom je formálne stanovené vo všeobecnom odvetvovom kritériu 6: „manažment musí vykonávať ročné preskúmanie systému HSE a postupov Eco-Lighthouse na posúdenie toho, či plnia svoj účel.“
Vstupy od ELH (41) ukazujú, že táto časť do značnej miery závisí od ročného preskúmania ELH manažmentom, ktoré sa sústreďuje na preskúmanie systému HSE a postupov ELH a zahŕňa hodnotenie environmentálneho správania na základe ročnej správy o klíme a životnom prostredí.
Generálny manažér a zamestnanec zodpovedný za vykonávanie Eco-Lighthouse sa spoločne so zástupcom pre bezpečnosť a zástupcom pre ochranu zdravia pri práci každoročne stretávajú s cieľom preskúmať a zhodnotiť systém.
Na základe poskytnutého príkladu sa každoročné preskúmanie manažmentom v schéme ELH týka týchto prvkov:
— |
možnosti zlepšenia systému. Vytvoria sa a aktualizujú akčné plány, |
— |
hodnotenia prípadných porušení právnych predpisov alebo nariadení, ktoré sa zistili v období, na ktoré sa správa vzťahuje, |
— |
hodnotenia environmentálneho správania na základe ročnej správy o klíme a životnom prostredí, |
— |
stanovenia nových environmentálnych dlhodobých a krátkodobých cieľov v akčnom pláne na účely správy o klíme a životnom prostredí. |
Závery Komisie
Hlavný zámer preskúmania ELH manažmentom má veľmi blízko k EMAS, keďže do značnej miery odráža ustanovenia nariadenia o preskúmaní manažmentom.
Na základe týchto prvkov Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa preskúmania manažmentom spĺňa zodpovedajúce požiadavky EMAS, a môže sa preto považovať za rovnocennú.
Akreditačné a licenčné požiadavky na certifikačné orgány
Akreditačné alebo licenčné požiadavky, ktoré umožňujú overiť schémy kvalifikovaným audítorom tretej strany, sa posudzujú na základe tejto analýzy.
Zodpovedajúca požiadavka EMAS
1. |
V schéme EMAS sa vyžaduje overenie kľúčových prvkov systému manažmentu nezávislým akreditovaným alebo licencovaným overovateľom. Prvky, ktoré sa overujú, sú podrobne stanovené v článku 18 nariadenia o EMAS. |
2. |
Pred registráciou – článok 4 ods. 5 – prvé environmentálne preskúmanie, systém environmentálneho manažérstva, postup v oblasti auditu a jeho vykonávanie overuje akreditovaný alebo licencovaný environmentálny overovateľ, ktorý zároveň validuje environmentálne vyhlásenie. |
3. |
Na obnovenie registrácie – článok 6 – registrovaná organizácia aspoň raz za tri roky:
|
4. |
Overenie a validáciu vykonáva akreditovaný alebo licencovaný overovateľ za podmienok vymedzených v článkoch 25 a 26. |
5. |
Environmentálni overovatelia musia byť akreditovaní alebo licencovaní na základe požiadaviek článku 20 nariadenia o EMAS. Environmentálny overovateľ preukáže primeraný dôkaz o svojich spôsobilostiach vrátane znalostí, príslušných skúseností a technických spôsobilostí relevantných z hľadiska rozsahu požadovanej akreditácie alebo licencie. |
Posúdenie zodpovedajúcich požiadaviek ELH
1. |
Nezávislý overovateľ: V schéme ELH sa vyžaduje overenie vykonávania systému certifikačným orgánom/overovateľom tretej strany. Tento certifikačný orgán/overovateľ musí byť vyškolený a schválený nadáciou ELH a formálne vymenovaný obcou. Certifikačný orgán/overovateľ sa pri posudzovaní sústreďuje na súlad organizácie so všeobecnými a špecifickými odvetvovými kritériami, ktoré vybral konzultant v systéme ELH. Prácu certifikačného orgánu/overovateľa kontroluje nadácia ELH pri každej certifikácii (každé tri roky). |
2. |
Externé posúdenie pred certifikáciou: Po tom, ako podnik podá vlastnú správu, certifikačný orgán/overovateľ vykoná certifikáciu ELH. Certifikácia ELH pozostáva z kontroly súladu s vymedzenými kritériami (všeobecnými a špecifickými odvetvovými), čo zahŕňa aj preverenie, či organizácia aktualizovala prehľad uplatniteľných právnych požiadaviek, ako aj preverenie systému na riešenie nesúladu. Najrelevantnejšie právne požiadavky sú premietnuté do kritérií ELH a kontrolujú sa osobitne. Postup overovania teda spočíva v overení kontrolného zoznamu s použitím environmentálneho vyhlásenia pomocou štandardizovaných webových nástrojov s osobitnými usmerneniami pre každé kritérium (42). Po posúdení vykonanom certifikačným orgánom nadácia ELH individuálne skontroluje každú certifikáciu a schváli ju pred vydaním alebo predĺžením osvedčenia. |
3. |
Obnovenie registrácie: Osvedčenie ELH je potrebné obnoviť každé tri roky. Pred opätovnou certifikáciou organizácia musí preskúmať kritériá a skontrolovať, či stále plní platné kritériá. Tento postup musí byť zdokumentovaný a sprístupnený na webovom portáli. Pri opätovnej certifikácii overovateľ kontroluje, či sa správa o klíme a životnom prostredí podáva každoročne v súlade s požiadavkami. Ak nie, chýbajúce ročné správy je potrebné čo najlepšie vypracovať dodatočne a možno ich zostaviť aj spätne. Postup opätovnej certifikácie je rovnaký ako postup certifikácie. Certifikačný orgán/overovateľ venuje pozornosť neustálemu (environmentálnemu) pokroku. Externé overovanie sa v medziobdobí neuskutočňuje. Správy o klíme a životnom prostredí za medziobdobie sa pripravujú interne. Vzhľadom na to, že 98 % podnikov s osvedčením ELH sú malé organizácie, a na základe ustanovení článku 7 by táto frekvencia mala byť porovnateľná s overovaním každé dva roky v schéme EMAS. |
4. |
Požiadavky na overovanie a validáciu: Verifikácia sa vykonáva podľa postupu podrobne opísaného v bode 2. Certifikačné orgány sú všeobecne orientované a poskytujú činnosti v rámci širokého rozsahu licencie (licencie sa neudeľujú pre špecifické odvetvia). Podobne ako overovatelia EMAS, aj certifikačné orgány ELH musia jasne vymedziť a dohodnúť s organizáciou rozsah certifikácie (časti organizácie, ktoré sa podrobujú certifikácii), preskúmať dokumentáciu, navštíviť organizáciu a uskutočniť rozhovory a kontroly na mieste. Podľa príručky pre certifikačný orgán ELH sa môže certifikačný orgán čiastočne spoliehať na ubezpečenie poskytnuté konzultantom, ktorý sa podieľal na príprave na certifikácie (43). Certifikačný orgán musí zdokumentovať svoje preskúmanie prostredníctvom poznámok a prípadných kontrolných zoznamov. Po tom, ako certifikačný orgán schváli podnik, vydá mu konečný akceptačný list, v ktorom sa schvaľuje Miljøkartlegging spolu so správou o prípadnom zistenom nesúlade a jeho náprave. Oba dokumenty sa uložia na webovom portáli. Následne dokumentáciu skontroluje nadácia Eco-Lighthouse a ubezpečí sa, že postup je v súlade s predpismi a usmerneniami. Po ukončení tohto procesu ELH vydá osvedčenie. Schvaľovanie, odbornú prípravu a dohľad nad prácou certifikačného orgánu zabezpečuje nadácia Eco-Lighthouse prostredníctvom svojho webového portálu a pokyny na vykonávanie certifikácie sú vymedzené v príručke pre certifikačný orgán ELH. Týmto spôsobom sa zabezpečuje nezávislosť a profesionalita overovateľa na základe požiadaviek na udeľovanie licencií ELH. Ako sa uvádza v bode 2, v schéme ELH sa nevykonáva osobitný validačný postup každý rok. |
5. |
Akreditačné a licenčné požiadavky:
V schéme ELH sa vytvoril anonymný systém udeľovania licencií jej audítorom a certifikačným orgánom/overovateľom. Certifikačný orgán/overovateľ je schválený, školený a monitorovaný nadáciou ELH a poskytuje činnosť v mene obce, kde má organizácia sídlo. Jeho prácu úzko monitoruje ELH, ale vo všeobecnosti nie je akreditovaný v žiadnom štandardizovanom a uznávanom akreditačnom systéme. Nadácia ELH je certifikovaná podľa normy ISO 9001, ale nezodpovedá norme pre vydávanie certifikátov (ISO 17021). Požiadavky ELH by preto mali byť porovnateľné s požiadavkami na udeľovanie licencií stanovenými v článku 20 nariadenia o EMAS. Licencovaný certifikačný orgán je vymenovaný obcou. Týmto spôsobom sa udržiava certifikácia treťou stranou podobne ako prepojenie s obcami, ktoré zohráva aktívnu úlohu. Prostredníctvom tohto systému sa predchádza zložitosti, čím sa zabezpečujú nízke náklady. Prístup k lokálne dostupným overovateľom je kľúčovým faktorom úspechu v schéme ELH, takže (najmä malé a stredné) podniky s neveľkým počtom závažných environmentálnych aspektov môžu týmto spôsobom získať certifikáciu pri primeraných nákladoch. Požiadavky stanovené v ELH na kvalifikáciu overovateľov/certifikačných orgánov sú zamerané na tieto prvky:
Aby certifikačné orgány/overovatelia mohli plniť tieto úlohy, nadácia ELH kladie dôraz na to, aby získali túto kvalifikáciu (A) a odbornú prípravu (B):
|
Záver Komisie
Posúdením systému manažérstva ELH sa potvrdilo, že medzi EMAS a ELH existujú rozdiely pokiaľ ide o metódu (spočívajúcu v kritériách), oblasť pôsobnosti (odvetvia bez komplexných environmentálnych aspektov) a zameranie (najmä MSP). Aj požiadavky na udelenie akreditácie a licencie odrážajú tieto rozdiely, ako aj niektoré špecifiká schémy ELH, ako napríklad spolupráca s obcami alebo ochota udržiavať nízke náklady na certifikáciu.
V prístupe ELH sa využíva certifikácia certifikačným orgánom tretej strany, čo napomáha plnenie cieľov schémy. Hlavné rozdiely v porovnaní s overovaním EMAS sú:
— |
certifikačný proces ELH sa zameriava na posúdenie súladu so súborom kritérií, ktoré tvoria jadro systému ELH vrátane dodržiavania najdôležitejších právnych požiadaviek. Takto štruktúrovaný prístup neexistuje v rámci schémy EMAS, v ktorej overovateľ musí posúdiť správne vykonávanie požiadaviek nariadenia v konkrétnom prípade každej organizácie vrátane určenia príslušných environmentálnych aspektov a dodržiavania právnych požiadaviek, |
— |
spôsobilosť certifikačného orgánu v schéme ELH sa sústreďuje na posúdenie kritérií. V schéme EMAS sa spôsobilosť sústreďuje na širšie vedomosti týkajúce sa environmentálnych aspektov a špecifické znalosti dotknutého priemyselného odvetvia, |
— |
overovatelia ELH sú školení a schvaľovaní nadáciou ELH a nad ich prácou sa vykonáva individuálny dohľad. Akreditáciu alebo licencie overovateľom EMAS poskytujú správne orgány vymenované vládami, ktoré vykonávajú aj dohľad nad nimi, v súlade s požiadavkami nariadenia o EMAS a/alebo normy ISO 17021, |
— |
v schéme EMAS je zahrnutá každoročná externá kontrola na zabezpečenie validácie environmentálneho vyhlásenia (každé dva roky v prípade MSP, ktoré tvoria prevažnú väčšinu organizácií v ELH). Certifikácia ELH sa vykonáva každé tri roky bez overovania v medziobdobí. |
Schéma ELH s vopred vymedzeným súborom kritérií, so zameraním na malé organizácie (zopár podnikov s viac ako 250 zamestnancami, žiadne podniky v ťažkom priemysle) a s certifikačným systémom, na ktorý dohliada nadácia ELH a ktorý riadia obce, poskytuje účinný a pragmatický prístup pre MSP, ktoré chcú posúdiť a zlepšiť svoje postupy v súvislosti s oblasťou zdravia, životného prostredia a bezpečnosti.
Vzhľadom na podstatu systému štruktúrovaného okolo súborov kritérií sa však nevyžaduje, aby bol overovateľ/certifikačný orgán ELH spôsobilý odhaliť ďalšie environmentálne problémy alebo nesúlad, ktoré nie sú súčasťou kritérií. Okrem toho absencia špecifických odvetvových znalostí alebo právnych poznatkov mu môže zabrániť vykonávať osobitné kontroly na mieste alebo overovať spoľahlivosť špecifických technických údajov súvisiacich s dodržiavaním predpisov. Takáto špecifická analýza by mohla byť potrebná na posúdenie aspektov, ktoré presahujú odvetvové kritériá, najmä ďalších aspektov identifikovaných v súlade so všeobecným odvetvovým kritériom 1963 (44), a na overenie súladu s právnymi predpismi.
Z tejto analýzy možno vyvodiť záver, že súčasťou schémy ELH je ucelený systém certifikácie prostredníctvom certifikačného orgánu tretej strany, ktorý vhodne dopĺňa štruktúru a osobitosti schémy. Avšak spôsobilosti overovateľa ELH nespĺňajú v plnej miere zodpovedajúce požiadavky nariadenia o EMAS.
Vzhľadom na tieto prvky Komisia uznáva, že časť ELH týkajúca sa akreditačných a licenčných požiadaviek čiastočne spĺňa požiadavky EMAS.
Záver
ELH predstavuje dobre štruktúrovanú, modernú a spravodlivú schému, ktorá mnohým organizáciám rôznych veľkostí a v rôznych odvetviach poskytuje environmentálnu certifikáciu auditovanú treťou stranou. Je postavená na súbore všeobecných a špecifických kritérií, ktoré musia organizácie uchádzajúce sa o certifikáciu spĺňať. Táto štrukturácia sa líši od prístupu EMAS, ktorý si vyžaduje predbežnú identifikáciu významných environmentálnych aspektov špecifických pre organizáciu ako základ, na ktorom stojí vykonávanie systému manažérstva.
Obe schémy majú rozličné zameranie. Zatiaľ čo ELH je jasne zameraná na MSP, EMAS môžu vykonávať organizácie všetkých veľkostí vrátane veľkých priemyselných spoločností. Pokiaľ ide o správu, schému prevádzkuje a požiadavky vymedzuje nadácia ELH. Nadácia ELH takisto funguje ako licenčný orgán zodpovedný za odbornú prípravu a schvaľovanie certifikačných orgánov pôsobiacich v rôznych obciach. Správa EMAS vychádza z legislatívneho aktu (nariadenie EÚ), zahŕňa orgány vymenované úradmi a vyžaduje sa v nej overenie akreditovaným alebo licencovaným overovateľom.
Ako sa zdôraznilo v tomto dokumente, oboma schémami sa sleduje podobný všeobecný cieľ (zlepšenie environmentálneho správania organizácie) prostredníctvom rôznych metód. Požiadavky nie sú identické. Niektoré časti ELH čiastočne spĺňajú zodpovedajúce požiadavky EMAS, zatiaľ čo iné sa uznávajú ako spĺňajúce tieto požiadavky. Časti ELH, ktoré plne nespĺňajú požiadavky EMAS, sa nemôžu považovať za rovnocenné. Avšak organizácie, ktoré chcú postúpiť do schémy EMAS, môžu tento dokument použiť na úpravu týchto častí pred tým, ako požiadajú o registráciu v EMAS.
Na základe posúdenia Komisia uznáva:
— |
tieto časti schémy Eco-Lighthouse ako spĺňajúce zodpovedajúce požiadavky EMAS. Tieto časti sa preto považujú za rovnocenné so zodpovedajúcimi požiadavkami EMAS:
|
— |
tieto časti schémy Eco-Lighthouse ako čiastočne spĺňajúce zodpovedajúce požiadavky EMAS:
|
— |
požiadavky Eco-Lighthouse týkajúce sa akreditácie certifikačných orgánov a udeľovania licencií certifikačným orgánom za čiastočne spĺňajúce zodpovedajúce požiadavky EMAS. |
(1) Nariadenie (ES) č. 1221/2009.
(2) Článok 45 nariadenia (ES) č. 1221/2009.
(3) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/24/EÚ z 26. februára 2014 o verejnom obstarávaní a o zrušení smernice 2004/18/ES (Ú. v. EÚ L 94, 28.3.2014, s. 65).
(4) Túto vysokú úroveň požadovanej zhody treba chápať so zreteľom na článok 4 nariadenia, v ktorom sa vymedzujú podmienky registrácie v EMAS. V odseku 3 tohto článku sa stanovuje, že organizácie, ktoré majú certifikovaný systém environmentálneho manažérstva uznaný v súlade s článkom 45, nie sú povinné vykonať tie časti, ktoré boli uznané za rovnocenné s týmto nariadením. Časti, ktoré boli uznané za rovnocenné, by teda mali zaručiť rovnakú funkciu ako zodpovedajúce časti EMAS, pokiaľ ide o zavedenie EMAS a registráciu v EMAS.
(5) Pozri webové sídlo ELH http://eco-lighthouse.org/certification-scheme/.
(6) Anglický preklad kritérií nájdete na lokalite: http://eco-lighthouse.org/statistikk/ (preložené sú všeobecné odvetvové kritériá a niekoľko súborov vybraných špecifických kritérií). Nórske verzie sú na lokalite: http://www.miljofyrtarn.no/dette-er-miljøfyrtårn/bransjekriterier/9-miljt/miljt/55-bransjekriterier-gruppert.
(7) Nezamieňať s environmentálnym vyhlásením EMAS, ktoré je uvedené v článkoch 2 a 18 a v časti B prílohy IV k nariadeniu o EMAS.
(8) V kritériu sa uvádza: „Podnik musí vytvoriť environmentálnu politiku a ciele pre oblasť zdravia, životné prostredie a bezpečnosť. Tieto ciele musia byť zdokumentované v systéme environmentálneho manažérstva alebo v akčnom pláne pre ročnú správu o klíme a životnom prostredí schémy Eco-Lighthouse.“
(9) Povinnosť udržiavať internú kontrolu: „Povinnosť zaviesť a vykonávať internú kontrolu má osoba zodpovedná za podnik.“ Týmto sa myslí manažment alebo majiteľ podniku. Hoci interná kontrola sa musí vykonávať na všetkých úrovniach podniku, hlavnú zodpovednosť za spustenie systému a za jeho udržanie má vrcholový manažment podniku. V tejto časti sa však jasne uvádza, že interná kontrola sa musí zaviesť a realizovať v spolupráci so zamestnancami, s výborom pre pracovné prostredie, bezpečnostným delegátom (delegátmi) a/alebo so zástupcami zamestnancov, ak takéto osoby existujú.
(10) Právnou normou pre toto kritérium sú predpisy týkajúce sa systematických opatrení v oblasti zdravia, životného prostredia a bezpečnosti v podnikoch (nariadenie o vnútornej kontrole), oddiel 5.7.
(11) Odkaz na právny predpis: https://www.arbeidstilsynet.no/hms/internkontroll/ a odkaz na: http://www.hse.gov.uk/.
(12) http://eco-lighthouse.org/statistikk/
(13) Pre certifikačný orgán a všeobecne pre organizáciu.
(14) www.regelhjelp.no
(15) http://www.miljofyrtarn.no/dokumenter/bransjekrav/844-general-industry-criteria/filea http://www.miljofyrtarn.no/dokumenter/bransjekrav/866-guidance-to-the-general-industry-criteria/file
(16) Štatistické údaje o hoteloch poskytnuté ELH: http://miljofyrtarn.no/dokumenter/bransjekrav/864-industry-criteria-hotel/file a o maloobchodnom predaji potravín: http://miljofyrtarn.no/dokumenter/bransjekrav/863-industry-criteria-retail-grocery-store/file.
(17) http://eco-lighthouse.org/statistikk/
(18) Usmernenie Eco-Lighthouse k všeobecným odvetvovým kritériám zo 4. mája 2017 – kritérium 1963: „Samostatné posúdenie ďalších environmentálnych aspektov bude postačovať, ak podnik považuje za potrebné vykonať dodatočné opatrenia. Podnik sa môže slobodne rozhodnúť, akú metódu chce použiť na riešenie týchto environmentálnych aspektov, ale môže byť spojená s analýzou rizík pre vonkajšie prostredie.“
(19) Certifikačné orgány ELH majú odbornú prípravu na posúdenie súladu s predmetnými kritériami, avšak nie na vykonanie osobitného posúdenia rôznych environmentálnych aspektov.
(20) Pozri aj požiadavku 4: Súlad s právnymi predpismi.
(21) Zdôraznenie týchto metodických rozdielov je obzvlášť dôležité vzhľadom na článok 4 nariadenia. Nahradenie environmentálneho preskúmania EMAS environmentálnym vyhlásením ELH by nefungovalo v kontexte vykonávania EMAS.
(22) V súlade s bodom A.2 prílohy II k nariadeniu o EMAS.
(23) Všeobecné odvetvové kritérium 1944: Podnik musí zabezpečiť prístup k aktualizovanému prehľadu relevantných právnych predpisov a nariadení týkajúcich sa zdravia, životného prostredia a bezpečnosti.
(24) http://www.regelhjelp.no/ a http://www.miljofyrtarn.no/dette-er-milj%C3%B8fyrt%C3%A5rn/bransjekriterier.
(25) Bod B.2 ods. 2 prílohy II k nariadeniu o EMAS.
(26) http://www.regelhjelp.no/
(27) Všeobecné odvetvové kritérium 1950: „Podnik musí vytvoriť postupy na ohlasovanie a riešenie nesúladu.“
(28) http://eco-lighthouse.org/statistikk/, usmernenie ku kritériu sa nachádza na konci dokumentu.
(29) http://eco-lighthouse.org/statistikk/, usmernenie ku kritériu sa nachádza na konci dokumentu.
(30) Všeobecné odvetvové kritérium 1933: Podnik musí identifikovať ďalšie významné environmentálne aspekty podniku a zvážiť prípadné potrebné opatrenia a/alebo začlenenie do ročnej správy o klíme a životnom prostredí a/alebo do monitorovania prostredníctvom akčného plánu.
(31) Upozorňujeme, že skupina HSE (Arbeidsmiljøutvalg) a skupina ELH (Miljøgruppe) sú dva rôzne subjekty. V súlade so zákonom musí byť skupina HSE vytvorená pri viac ako 50 zamestnancoch. Mať skupinu ELH, nie je povinné, ale v schéme ELH sa odporúča pre organizácie od určitého počtu zamestnancov. Môže to byť jedna a tá istá skupina, aby sa zabezpečila efektívna organizácia a začlenenie ELH do existujúcich manažérskych štruktúr.
(32) Príručka pre certifikáciu Eco-Lighthouse 2016 – 3.2.4. Vytvorenie a menovanie environmentálnej skupiny/projektovej skupiny.
(33) http://miljofyrtarn.no/nyeverktoy a (príklad) http://www.miljofyrtarn.no/2015-11-18-23-56-21/avfall
(34) https://rapportering.miljofyrtarn.no/Account/Login?ReturnUrl=%2F. So žiadosťou o prístup sa obráťte na ELH.
(35) http://www.regelhjelp.no/
(36) https://www.dsb.no/ Odkaz na lovdata (požiare, výbuchy, nebezpečné látky atď.): https://lovdata.no/dokument/NL/lov/2002-06-14-20#KAPITTEL_2.
(37) https://www.dsb.no/
(38) Výňatok z usmernení nariadení o vnútornej kontrole: „Pravidelné preskúmanie opatrení v oblasti zdravia, životného prostredia a bezpečnosti. Okrem pravidelných následných činností (napr. bezpečnostných inšpekcií, poradách zamestnancov atď.) musí podnik najmenej raz za rok vykonať aj komplexné preskúmanie opatrení HSE a zhodnotiť, či v praxi fungujú. Podnik musí mať písomné postupy na preskúmanie. Výsledky preskúmania musia byť ľahko prístupné. Cieľom je nájsť slabé miesta a nedostatky a napraviť ich. Je dôležité nájsť príčiny a zamedziť ich opakovanému výskytu. Po ukončení preskúmania je okrem celkového cieľa potrebné vytýčiť aj konkrétne ciele na zlepšenie.“ Výňatok z: www.arbeidstilsynet.no/binfil/download2.php?tid=77839 [verzia usmernení a nariadení o systematických opatreniach v oblasti zdravia, prostredia a bezpečnosti (HSE) vo formáte PDF]. Úplné znenie právnych predpisov je dostupné na lokalite http://www.arbeidstilsynet.no/fakta.html?tid=78950 a anglické znenie na lokalite: http://www.arbeidstilsynet.no/artikkel.html?tid=78622.
(39) http://www.arbeidstilsynet.no/artikkel.html?tid=78622.
(40) Všeobecné odvetvové kritérium 7: „Pri prvej certifikácii musí podnik vypracovať správu o klíme a životnom prostredí. Po prvej certifikácii sa musí vypracovať ročná správa o klíme a životnom prostredí za celý predchádzajúci rok a predložiť na portáli Eco-Lighthouse do 1. apríla. Ročná správa o klíme a životnom prostredí sa musí sprístupniť širokej verejnosti, zákazníkom, dodávateľom a spolupracujúcim partnerom.“
(41) Okrem iného http://miljofyrtarn.no/nyeverktoy.
(42) Pozri časť 7.
(43) Príručka pre certifikáciu ELH – certifikačný postup: „Nie je možné rovnako dôsledne skontrolovať všetky kritériá, avšak kritériá označené ‚D‘ (dokumentácia) sa musia zdokumentovať. Environmentálne preskúmania by mali vzbudzovať dôveru a mali by sa považovať za dôkladné, a preto predstavujú základ pre rozhodovanie o tom, čo by sa malo skontrolovať. Certifikačný orgán rozhoduje o tom, ktoré podmienky sa majú preskúmať dôkladne a ktoré kritériá sa môžu overiť prostredníctvom kontroly na mieste. Ak konzultant, ktorý vykonáva environmentálne preskúmanie, poskytne ubezpečenie, že odvetvové kritériá sú splnené, certifikačný orgán sa v zásade môže na to spoľahnúť za predpokladu, že neexistujú žiadne náznaky opaku (nedostatočne vykonané environmentálne preskúmanie, nespoľahlivé závery, iné okolnosti).“
(44) Všeobecné odvetvové kritérium 1963: „Podnik musí identifikovať ďalšie významné environmentálne aspekty podniku a zvážiť prípadné potrebné opatrenia a/alebo začlenenie do ročnej správy o klíme a životnom prostredí a/alebo do monitorovania prostredníctvom akčného plánu.“
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/118 |
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2017/2287
z 8. decembra 2017
o určení formulárov, ktoré sa majú používať na dovoz ortuti a určitých zmesí ortuti podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/852 o ortuti
[oznámené pod číslom C (2017) 8190]
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/852 zo 17. mája 2017 o ortuti a o zrušení nariadenia (ES) č. 1102/2008 (1), a najmä na jeho článok 6,
keďže:
(1) |
V súlade s článkom 3 Minamatského dohovoru o ortuti (ďalej len „Minamatský dohovor“) (2) sa v článku 4 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2017/852 stanovuje, že ortuť a určité zmesi ortuti môžu byť dovezené na colné územie Únie na iné účely, než je zneškodnenie ako odpad, len ak dovážajúci členský štát udelil písomný súhlas s takýmto dovozom. Ak vyvážajúca krajina nie je zmluvnou stranou Minamatského dohovoru, súhlas možno udeliť len vtedy, ak vyvážajúca krajina takisto poskytla osvedčenie, že ortuť nepochádza z primárnej ťažby ortuti. |
(2) |
Formuláre na udelenie alebo odmietnutie takéhoto súhlasu a na osvedčenie, že ortuť nepochádza z primárnej ťažby ortuti, by mali byť v súlade s formulármi stanovenými v rozhodnutí UNEP/MC/COP.1/5 (3), ktoré prijala konferencia zmluvných strán Minamatského dohovoru na svojom prvom zasadnutí, a podľa potreby by sa mali upraviť s cieľom zohľadniť požiadavky nariadenia (EÚ) 2017/852. |
(3) |
Na zabezpečenie súladu s dátumom uplatňovania nariadenia (EÚ) 2017/852 by sa uplatňovanie tohto rozhodnutia malo odložiť na 1. január 2018. |
(4) |
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného na základe článku 22 nariadenia (EÚ) 2017/852, |
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Formulár, ktorý majú členské štáty používať pri udelení alebo odmietnutí písomného súhlasu podľa článku 4 ods. 1 druhého pododseku nariadenia (EÚ) 2017/852, je stanovený v prílohe I k tomuto rozhodnutiu. Tento článok sa však neuplatňuje v prípade dovozu ortuti alebo zmesi ortuti, ktorá sa kvalifikuje ako odpad alebo sa považuje za odpad v zmysle smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES (4).
Článok 2
Členské štáty môžu udeliť písomný súhlas podľa článku 4 ods. 1 druhého pododseku nariadenia (EÚ) 2017/852 v prípadoch stanovených v písmene b) uvedeného pododseku len vtedy, ak osvedčenie, ktoré sa v uvedenom písmene vyžaduje, je vystavené na formulári stanovenom v prílohe II k tomuto rozhodnutiu. Tento článok sa však neuplatňuje v prípade dovozu ortuti alebo zmesi ortuti, ktorá sa kvalifikuje ako odpad alebo sa považuje za odpad v zmysle smernice 2008/98/ES.
Článok 3
Toto rozhodnutie sa uplatňuje od 1. januára 2018.
Článok 4
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 8. decembra 2017
Za Komisiu
Karmenu VELLA
člen Komisie
(1) Ú. v. EÚ L 137, 24.5.2017, s. 1.
(2) Únia ratifikovala Minamatský dohovor formou rozhodnutia Rady (EÚ) 2017/939 z 11. mája 2017 o uzavretí Minamatského dohovoru o ortuti v mene Európskej únie (Ú. v. EÚ L 142, 2.6.2017, s. 4).
(3) Rozhodnutie UNEP/MC/COP.1/5 s názvom „Usmernenia týkajúce sa zdrojov dodávok ortuti a obchodu (článok 3), najmä pokiaľ ide o identifikáciu zásob a zdrojov dodávok [odsek 5 písm. a)] a formuláre a usmernenia na získanie súhlasu pre dovoz ortuti (odseky 6 a 8)“ prijaté 24. septembra 2017.
(4) Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/98/ES z 19. novembra 2008 o odpade a o zrušení určitých smerníc (Ú. v. EÚ L 312, 22.11.2008, s. 3).
PRÍLOHA I
FORMULÁR NA UDELENIE ALEBO ODMIETNUTIE PÍSOMNÉHO SÚHLASU, PODĽA ČLÁNKU 4 ODS. 1 NARIADENIA (EÚ) 2017/852, NA DOVOZ ORTUTI A URČITÝCH ZMESÍ ORTUTI UVEDENÝCH V PRÍLOHE I K UVEDENÉMU NARIADENIU
FORMULÁR NA UDELENIE ALEBO ODMIETNUTIE PÍSOMNÉHO SÚHLASU, PODĽA ČLÁNKU 4 ODS. 1 NARIADENIA EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2017/852 O ORTUTI, NA DOVOZ ORTUTI A URČITÝCH ZMESÍ ORTUTI UVEDENÝCH V PRÍLOHE I K UVEDENÉMU NARIADENIU Poznámka: Tento formulár sa vzťahuje na dovoz ortuti a zmesí ortuti s inými látkami, vrátane zliatin ortuti, s koncentráciou ortuti najmenej 95 % hmotnostných, ako sa uvádza v prílohe I k nariadeniu (EÚ) 2017/852 o ortuti (ďalej len „zmesi ortuti“) do Európskej únie. Tento formulár sa nevzťahuje na dovoz ortuti alebo zmesi ortuti, ktorá sa kvalifikuje ako odpad alebo sa považuje za odpad v zmysle smernice 2008/98/ES o odpade (1). Oddiel A: Kontaktné informácie, ktoré má poskytnúť dovážajúci členský štát Názov určeného národného kontaktného miesta (2) Adresa: Telefón: Fax: E-mail: Oddiel B: Kontaktné informácie, ktoré má poskytnúť vyvážajúca krajina Názov určeného národného kontaktného miesta alebo meno zodpovedného štátneho úradníka: Adresa: Telefón: Fax: E-mail: Oddiel C: Informácie o zásielke, ktoré má poskytnúť vyvážajúca krajina
Oddiel D: Informácie, ktoré má poskytnúť dovážajúci členský štát Aký je účel dovozu ortuti v čistej forme alebo v zmesiach? (zakrúžkujte):
Oddiel E: Informácie o zásielke Dovozca Názov podniku: Adresa: Telefón: Fax: E-mail: Vývozca Názov podniku: Adresa: Telefón: Fax: E-mail: Oddiel F: Vyjadrenie súhlasu dovážajúceho členského štátu Povaha súhlasu (zakrúžkujte):
Tu uveďte akékoľvek podmienky, ďalšie podrobnosti alebo relevantné informácie: … … Podpis zástupcov určených príslušných orgánov dovážajúceho členského štátu a dátum:
|
(1) V súlade s článkom 4 ods. 2 nariadenia (EÚ) 2017/852 sa dovoz zmesí ortuti, ktoré nie sú zahrnuté v tomto formulári, a zlúčenín ortuti na účely spätného získavania ortuti do Únie zakazuje.
(2) „Určené národné kontaktné miesto“ znamená národné kontaktné miesto určené podľa článku 17 ods. 4 Minamatského dohovoru na výmenu informácií podľa dohovoru. Toto miesto by malo byť rovnaké ako „príslušný orgán“, ktorý určil dovážajúci členský štát podľa článku 17 nariadenia (EÚ) 2017/852 ako orgán, ktorému sa majú zasielať žiadosti o dovoz podľa článku 4.
(3) V súlade s článkom 11 nariadenia (EÚ) 2017/852 sa ortuť a zlúčeniny ortuti, v čistej forme alebo v zmesiach, z ktoréhokoľvek z troch zdrojov uvedených vo formulári považujú za odpad v zmysle smernice 2008/98/ES a zneškodňujú sa bez ohrozenia ľudského zdravia alebo poškodenia životného prostredia v súlade s uvedenou smernicou.
(4) V súlade s článkom 4 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2017/852 sa dovoz ortuti do Únie na používanie pri remeselnej a drobnej ťažbe zlata zakazuje.
PRÍLOHA II
FORMULÁR NA OSVEDČENIE ZDROJA ORTUTI, KTORÝ MAJÚ POUŽIŤ KRAJINY, KTORÉ NIE SÚ ZMLUVNÝMI STRANAMI MINAMATSKÉHO DOHOVORU O ORTUTI A KTORÉ PLÁNUJÚ VÝVOZ ORTUTI, V ČISTEJ FORME ALEBO V ZMESIACH, DO ČLENSKÉHO ŠTÁTU
FORMULÁR NA OSVEDČENIE ZDROJA ORTUTI, V ČISTEJ FORME ALEBO V ZMESIACH, KTORÁ SA MÁ VYVIEZŤ Oddiel A: Informácie o zásielke, ktoré má poskytnúť vyvážajúca krajina
Oddiel B: Informácie o zásielke Dovozca Názov podniku: Adresa: Telefón: Fax: E-mail: Vývozca Názov podniku: Adresa: Telefón: Fax: E-mail: Oddiel C: Osvedčenie V súlade s článkom 3 ods. 8 Minamatského dohovoru o ortuti naša vláda osvedčuje, že ortuť obsiahnutá v zásielke opísanej v tomto formulári nepochádza z primárnej ťažby ortuti. Predložte podkladové informácie o zdroji ortuti, ktorá sa má vyviezť. Podpis zodpovedného štátneho úradníka a dátum:
|
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/123 |
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2017/2288
z 11. decembra 2017
o určení technických špecifikácií IKT, na ktoré sa môže odkazovať pri verejnom obstarávaní
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1025/2012 z 25. októbra 2012 o európskej normalizácii, ktorým sa menia a dopĺňajú smernice Rady 89/686/EHS a 93/15/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/9/ES, 94/25/ES, 95/16/ES, 97/23/ES, 98/34/ES, 2004/22/ES, 2007/23/ES, 2009/23/ES a 2009/105/ES a ktorým sa zrušuje rozhodnutie Rady 87/95/EHS a rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1673/2006/ES (1), a najmä na jeho článok 13 ods. 1,
po konzultácii s Európskou multilaterálnou platformou pre normalizáciu v oblasti IKT a odborníkmi z tohto odvetvia,
keďže:
(1) |
Normalizácia zohráva významnú úlohu pri podporovaní stratégie Európa 2020 (2). Viaceré z hlavných iniciatív stratégie Európa 2020 zdôrazňujú význam dobrovoľnej normalizácie na trhoch s výrobkami alebo službami z hľadiska zabezpečenia kompatibility a interoperability medzi výrobkami a službami, posilnenia technologického vývoja a podpory inovácií. |
(2) |
Normy majú zásadný význam pre konkurencieschopnosť Európy a sú kľúčové z hľadiska inovácie a pokroku. V oznámeniach Komisie o jednotnom trhu (3) a o jednotnom digitálnom trhu (4) sa potvrdzuje relevantnosť spoločných noriem pre zabezpečenie potrebnej interoperability sietí a systémov v rámci európskeho digitálneho hospodárstva. To sa zdôraznilo prijatím oznámenia o prioritách v oblasti normalizácie IKT (5), v ktorom Komisia určila prioritné informačné a komunikačné technológie, ktorých normalizácia má podľa nej zásadný význam pre dobudovanie jednotného digitálneho trhu. |
(3) |
Komisia vo svojom oznámení s názvom „Strategická vízia pre európske normy: smerom k posilneniu a urýchleniu udržateľného rastu európskeho hospodárstva do roku 2020“ (6) uznáva osobitný charakter normalizácie v oblasti informačných a komunikačných technológií, v ktorej sa riešenia, aplikácie a služby často vyvíjajú v rámci celosvetových fór a konzorcií IKT, ktoré dnes majú vedúcu pozíciu v organizáciách pre vývoj noriem pre IKT. |
(4) |
Nariadením (EÚ) č. 1025/2012 o európskej normalizácii bol vytvorený systém, na základe ktorého sa môže Komisia rozhodnúť určiť najrelevantnejšie a všeobecne najviac akceptované technické špecifikácie IKT vydané organizáciami, ktoré nie sú európskymi, medzinárodnými ani vnútroštátnymi normalizačnými organizáciami, na ktoré sa potom môže odkazovať, predovšetkým v záujme zaistenia interoperability verejného obstarávania. Možnosť používať pri obstarávaní hardvéru, softvéru a služieb informačných technológií celú škálu technických špecifikácií IKT umožní interoperabilitu medzi zariadeniami, službami a aplikáciami, pomôže orgánom verejnej správy vyhnúť sa situáciám, ktoré nastávajú, keď verejný obstarávateľ nemôže po skončení zmluvy o obstarávaní zmeniť dodávateľa, pretože využíva riešenia v oblasti IKT chránené autorským právom, a podporí hospodársku súťaž v oblasti poskytovania interoperabilných riešení IKT. |
(5) |
Nato, aby sa na technické špecifikácie IKT mohlo odkazovať pri verejnom obstarávaní, musia byť tieto špecifikácie v súlade s požiadavkami stanovenými v prílohe II k nariadeniu (EÚ) č. 1025/2012. Súlad s uvedenými požiadavkami subjektom verejného sektora zaručuje, že technické špecifikácie IKT sú stanovené v súlade so zásadami otvorenosti, transparentnosti, nestrannosti a konsenzu, ktoré v oblasti normalizácie uznáva Svetová obchodná organizácia. |
(6) |
Rozhodnutie o určení špecifikácie IKT sa má prijať po konzultácii s Európskou multilaterálnou platformou pre normalizáciu v oblasti IKT zriadenou rozhodnutím Komisie 2011/C 349/04 (7) doplnenej o ďalšie formy konzultácií s odborníkmi z príslušného odvetvia. |
(7) |
Európska multilaterálna platforma pre normalizáciu v oblasti IKT hodnotila a vydala kladné odporúčanie, pokiaľ ide o určenie týchto technických špecifikácií, na ktoré sa môže odkazovať pri verejnom obstarávaní: „SPF-Sender Policy Framework for Authorizing Use of Domains in Email“ (SPF), „STARTTLS-SMTP Service Extension for Secure SMTP over Transport Layer Security“ (STARTTLS-SMTP) a „DANE- SMTP Security via Opportunistic DNS-Based Authentication of Named Entities Transport Layer Security“ (DANE- SMTP), ktoré vyvinula Osobitná skupina pre internetovú techniku [Internet Engineering Task Force (IETF)]; „Structured Threat Information Expression“ (STIX 1.2) a „Trusted Automated Exchange of Indicator Information“ (TAXII 1.1), ktoré vyvinula Organizácia pre rozvoj štruktúrovaných informačných štandardov [Organization for the Advancement of Structured Information Standards (OASIS)]. Toto hodnotenie a odporúčanie platformy bolo následne predložené na konzultáciu s odborníkmi z odvetvia, ktorí potvrdili kladné stanovisko k určeniu týchto špecifikácií. |
(8) |
„SPF“ je technická špecifikácia, ktorú vyvinula skupina IETF ako otvorenú normu, v ktorej sa špecifikuje technický postup na odhalenie falšovania adresy odosielateľa. SPF ponúka možnosť skontrolovať, či bola správa odoslaná zo servera, ktorý je na to oprávnený. Ide o jednoduchý systém validácie emailov, navrhnutý na odhaľovanie spoofingu emailov prostredníctvom mechanizmu, ktorý prijímajúcim emailovým serverom umožňuje skontrolovať, či email prichádzajúci z určitej domény pochádza od hostiteľského servera autorizovaného administrátormi domény. Účelom SPF je zabrániť spamerom, aby odosielali emaily so sfalšovanými adresami odosielateľa (From-addresses) z konkrétnej domény. Príjemcovia môžu skontrolovať záznam SPF, aby overili, či bol email, ktorý údajne pochádza z danej domény, skutočne odoslaný z autorizovaného emailového servera. |
(9) |
„STARTTLS-SMTP“, vyvinutá skupinou IETF, je spôsobom, ako z existujúceho nezabezpečeného pripojenia vytvoriť zabezpečené pripojenie. STARTTLS je rozšírením služby Simple Mail Transfer Protocol („SMTP“), ktoré umožňuje SMTP serveru a klientovi využiť zabezpečenie Transport Layer Security („TLS“) na súkromnú, overenú komunikáciu cez internet. Najmä nezabezpečená emailová komunikácia predstavuje jedno z hlavných miest, ktorými sa útočníci dostanú do vládnych sietí. Ak používateľ odošle email, emailový server jeho poskytovateľa emailových služieb odošle tento email na emailový server prijímateľa. Spojenie medzi týmito emailovými servermi môže byť vopred zabezpečené pomocou TLS. Špecifikácia STARTTLS ponúka spôsob ako zvýšiť zabezpečenie nešifrovaného (plain-text) spojenia na úroveň zašifrovaného spojenia TLS. |
(10) |
Špecifikácia „DANE-SMTP“ vyvinutá skupinou IETF je súborom protokolov na posilnenie bezpečnosti internetu tým, že umožňuje vkladanie kľúčov do systému názvov domén (Domain Name System – DNS) a ich zabezpečenie prostredníctvom DNSSEC (DNS Security). Pri vytváraní zabezpečeného spojenia s neznámym účastníkom je žiaduce overiť online pravosť odosielajúcej strany a miesta určenia. To je možné na základe certifikátov vydaných certifikačnými orgánmi v rámci systému PKI alebo autocertifikátov. Špecifikácia DANE umožňuje držiteľovi domény („registrujúci subjekt“) poskytovať dodatočné informácie nad rámec online certifikátov prostredníctvom DNS záznamu zabezpečeného DNSSEC. Špecifikácia DANE je preto obzvlášť dôležitá pri boji proti aktívnym útočníkom. |
(11) |
Špecifikácia „STIX 1.2“ vyvinutá organizáciou OASIS predstavuje jazyk na opis informácií o kybernetických hrozbách štandardizovaným a štruktúrovaným spôsobom. Pokrýva hlavné témy, pokiaľ ide o informácie o kybernetických hrozbách, čím uľahčuje analýzu a výmenu informácií o útokoch. Charakterizuje rozsiahly súbor informácií o kybernetických hrozbách vrátane ukazovateľov aktivite útočníka, ako sú napríklad IP adresy, hašované súbory a kontextové informácie o hrozbách, ako sú napríklad taktiky, techniky a postupy (TTP) útočníka, ciele útoku, kampane a postupy protiopatrení (COA). Tieto informácie spolu plne charakterizujú motívy, schopnosti a aktivity kybernetického útočníka a pomáhajú tak pri ochrane pred útokmi. |
(12) |
Technická špecifikácia „TAXII v1.1“, ktorú takisto vyvinula organizácia OASIS, normalizuje overenú a automatizovanú výmenu informácií o kybernetických hrozbách. Špecifikácia TAXII definuje služby a výmeny správ na zdieľanie využiteľných informácií o kybernetických hrozbách medzi organizáciami, produktmi alebo službami s ohľadom na odhaľovanie, prevenciu a zmierňovanie kybernetických hrozieb. Špecifikácia TAXII pomáha organizáciám získať lepšie situačné povedomie o vznikajúcich hrozbách a umožňuje im jednoducho zdieľať informácie s partnermi, pričom môžu využívať existujúce vzťahy a systémy, |
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Technické špecifikácie uvedené v prílohe spĺňajú podmienky na to, aby sa na ne mohlo odkazovať pri verejnom obstarávaní.
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 11. decembra 2017
Za Komisiu
predseda
Jean-Claude JUNCKER
(1) Ú. v. EÚ L 316, 14.11.2012, s. 12.
(2) Oznámenie Komisie „Európa 2020: Stratégia na zabezpečenie inteligentného, udržateľného a inkluzívneho rastu“. KOM(2010) 2020 v konečnom znení, 3. marca 2010.
(3) Oznámenie Komisie s názvom „Zlepšovanie jednotného trhu: viac príležitostí pre ľudí a podniky“. COM(2015) 550 final z 28. októbra 2015.
(4) Oznámenie o stratégii pre jednotný digitálny trh v Európe COM(2015) 192 final zo 6. mája 2015.
(5) COM(2016) 176 final z 19. apríla 2016.
(6) KOM(2011) 311 v konečnom znení z 1. júna 2011.
(7) Rozhodnutie Komisie 2011/C 349/04 z 28. novembra 2011, ktorým sa zriaďuje Európska multilaterálna platforma pre normalizáciu v oblasti IKT (Ú. v. EÚ C 349, 30.11.2011, s. 4).
PRÍLOHA
Osobitná skupina pre internetovú techniku (Internet Engineering Task Force, IETF)
č. |
Názov technickej špecifikácie IKT |
1. |
SPF-Sender Policy Framework |
2. |
STARTTLS-SMTP Service Extension for Secure SMTP over Transport Layer Security |
3. |
DANE-SMTP Security via Opportunistic DNS-Based Authentication of Named Entities Transport Layer Security (TLS) |
Organizácia pre rozvoj štruktúrovaných informačných štandardov (Organisation for the Advancement of Structured Information Standards, OASIS)
č. |
Názov technickej špecifikácie IKT |
1. |
STIX 1.2 Structured Threat Information Expression |
2. |
TAXII 1.1 Trusted Automated Exchange of Indicator Information |
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/126 |
VYKONÁVACIE ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2017/2289
z 11. decembra 2017,
ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247 o ochranných opatreniach v súvislosti s výskytom ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy v určitých členských štátoch
[oznámené pod číslom C(2017) 8631]
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na smernicu Rady 89/662/EHS z 11. decembra 1989 o veterinárnych kontrolách v obchode vnútri Spoločenstva s cieľom dobudovania vnútorného trhu (1), a najmä na jej článok 9 ods. 4,
so zreteľom na smernicu Rady 90/425/EHS z 26. júna 1990 týkajúcu sa veterinárnych a zootechnických kontrol uplatňovaných v obchode vnútri Spoločenstva s určitými živými zvieratami a výrobkami s ohľadom na vytvorenie vnútorného trhu (2), a najmä na jej článok 10 ods. 4,
keďže:
(1) |
Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/247 (3) bolo prijaté v nadväznosti na výskyt ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy podtypu H5 vo viacerých členských štátoch (ďalej len „dotknuté členské štáty“) a na zriadenie ochranných pásiem a pásiem dohľadu príslušnými orgánmi dotknutých členských štátov v súlade s článkom 16 ods. 1 smernice Rady 2005/94/ES (4). |
(2) |
Vo vykonávacom rozhodnutí (EÚ) 2017/247 sa stanovuje, že ochranné pásma a pásma dohľadu, ktoré zriadili príslušné orgány dotknutých členských štátov v súlade so smernicou 2005/94/ES, majú zahŕňať aspoň oblasti vymedzené ako ochranné pásma a pásma dohľadu v prílohe k danému vykonávaciemu rozhodnutiu. Vo vykonávacom rozhodnutí (EÚ) 2017/247 sa takisto stanovuje, že opatrenia, ktoré sa majú uplatňovať v ochranných pásmach a pásmach dohľadu, ako sa stanovuje v článku 29 ods. 1 a článku 31 smernice 2005/94/ES, sa majú zachovať aspoň do dní uvedených pre príslušné pásma v prílohe k danému vykonávaciemu rozhodnutiu. |
(3) |
Vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/247 bolo od svojho prijatia viackrát zmenené, aby sa v Únii zohľadnil vývoj epidemiologickej situácie v súvislosti s aviárnou influenzou. Vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/247 bolo zmenené hlavne vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2017/696 (5) s cieľom stanoviť pravidlá odosielania zásielok jednodňových kurčiat z oblastí, ktoré sa vymedzujú v prílohe k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247. Touto zmenou sa zohľadnila skutočnosť, že jednodňové kurčatá predstavujú v porovnaní s inými hydinárskymi komoditami iba veľmi malé riziko šírenia vysokopatogénnej aviárnej influenzy. |
(4) |
Vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/247 bolo takisto následne zmenené vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2017/1841 (6) s cieľom posilniť opatrenia na kontrolu chorôb uplatniteľné v prípade, že existuje zvýšené riziko šírenia vysokopatogénnej vtáčej chrípky. V dôsledku toho sa v súčasnosti vo vykonávacom rozhodnutí (EÚ) 2017/247 stanovuje na úrovni Únie zriadenie ďalších pásiem s obmedzeným pohybom v dotknutých členských štátoch podľa článku 16 ods. 4 smernice 2005/94/ES v reakcii na výskyt ohniska alebo ohnísk vysokopatogénnej vtáčej chrípky, ako aj obdobie trvania opatrení, ktoré sa v nich majú uplatňovať. Vo vykonávacom rozhodnutí (EÚ) 2017/247 sa v súčasnosti stanovujú aj pravidlá týkajúce sa odosielania živej hydiny, jednodňových kurčiat a násadových vajec z ďalších pásiem s obmedzeným pohybom do iných členských štátov, a to s výhradou splnenia určitých podmienok. |
(5) |
Príloha k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247 bola okrem toho viackrát zmenená najmä preto, aby sa zohľadnili zmeny hraníc ochranných pásiem a pásiem dohľadu zriadených dotknutými členskými štátmi v súlade so smernicou 2005/94/ES. Príloha k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247 bola naposledy zmenená vykonávacím rozhodnutím Komisie (EÚ) 2017/2175 (7) po tom, čo Bulharsko a Taliansko oznámili výskyt nových ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy v týchto dvoch členských štátoch. Bulharsko oznámilo Komisii výskyt dvoch ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy podtypu H5N8 v chovoch hydiny vo svojich regiónoch Sliven a Jambol. Taliansko oznámilo Komisii výskyt ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy podtypu H5N8 v chovoch hydiny vo svojich regiónoch Lombardsko, Piemont a Lazio. Uvedené členské štáty zároveň Komisii oznámili, že v nadväznosti na výskyt ohnísk predmetnej choroby prijali potrebné opatrenia vyžadované v súlade so smernicou 2005/94/ES vrátane zriadenia ochranných pásiem a pásiem dozoru (ďalej len „pásiem dohľadu“) okolo všetkých infikovaných chovov hydiny a v prípade Talianska vrátane došlo aj k rozšíreniu ďalších pásiem s obmedzeným pohybom. |
(6) |
Odo dňa poslednej zmeny vykonávacieho rozhodnutia (EÚ) 2017/247 zavedenej vykonávacím rozhodnutím (EÚ) 2017/2175 Bulharsko oznámilo Komisii nedávny výskyt ohniska vysokopatogénnej aviárnej influenzy podtypu H5N8 v chove hydiny vo svojom regióne Stara Zagora. Bulharsko zároveň Komisii oznámilo, že v nadväznosti na tento nedávny výskyt ohniska predmetnej choroby prijalo potrebné opatrenia vyžadované v súlade so smernicou 2005/94/ES vrátane zriadenia ochranných pásiem a pásiem dohľadu okolo infikovaného chovu hydiny. |
(7) |
Okrem toho Taliansko oznámilo Komisii výskyt ďalších ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy podtypu H5N8 v chovoch hydiny vo svojich regiónoch Lombardsko a Benátsko. Taliansko zároveň Komisii oznámilo, že v nadväznosti na tento nedávny výskyt ohnísk predmetnej choroby prijalo potrebné opatrenia vyžadované v súlade so smernicou 2005/94/ES vrátane zriadenia ochranných pásiem a pásiem dohľadu okolo infikovaných chovov hydiny. |
(8) |
Komisia preskúmala opatrenia, ktoré Bulharsko a Taliansko prijali v súlade so smernicou 2005/94/ES po najnovšom výskyte ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy v uvedených členských štátoch a s uspokojením skonštatovala, že hranice ochranných pásiem a pásiem dohľadu, ktoré zriadili príslušné orgány týchto dvoch členských štátov, sú v dostatočnej vzdialenosti od všetkých chovov hydiny s potvrdeným výskytom ohniska vysokopatogénnej aviárnej influenzy podtypu H5N8. |
(9) |
S cieľom predísť zbytočnému narušeniu obchodu v rámci Únie a vyhnúť sa vytváraniu neodôvodnených prekážok obchodu tretími krajinami je nevyhnutné, aby sa v nadväznosti na nedávny výskyt ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy v Bulharsku a Taliansku urýchlene vymedzili na úrovni Únie v spolupráci s uvedenými členskými štátmi ochranné pásma a pásma dohľadu zriadené v uvedených členských štátoch v súlade so smernicou 2005/94/ES. Zápisy týkajúce sa Bulharska a Talianska v prílohe k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247 by sa preto mali aktualizovať tak, aby zodpovedali súčasnej epidemiologickej situácii v uvedených členských štátoch, pokiaľ ide o uvedenú chorobu. Najmä nové zápisy ochranných pásiem a pásiem dohľadu v Bulharsku a Taliansku, ktoré v súčasnosti podliehajú obmedzeniam v súlade so smernicou 2005/94/ES, by sa mali doplniť do zoznamov uvedených v prílohe k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247. |
(10) |
Príloha k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247 by sa preto mala zmeniť s cieľom aktualizovať regionalizáciu na úrovni Únie tak, aby zahŕňala ochranné pásma a pásma dohľadu zriadené v Bulharsku a Taliansku v súlade so smernicou 2005/94/ES v nadväznosti na nedávny výskyt ohnísk vysokopatogénnej vtáčej chrípky v týchto dvoch členských štátoch, a obdobie trvania obmedzení, ktoré sa v nich majú uplatňovať. |
(11) |
Vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/247 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť. |
(12) |
Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá, |
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Príloha k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247 sa mení v súlade s prílohou k tomuto rozhodnutiu.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 11. decembra 2017
Za Komisiu
Vytenis ANDRIUKAITIS
člen Komisie
(1) Ú. v. ES L 395, 30.12.1989, s. 13.
(2) Ú. v. ES L 224, 18.8.1990, s. 29.
(3) Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/247 z 9. februára 2017 o ochranných opatreniach v súvislosti s výskytom ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy v určitých členských štátoch (Ú. v. EÚ L 36, 11.2.2017, s. 62).
(4) Smernica Rady 2005/94/ES z 20. decembra 2005 o opatreniach Spoločenstva na kontrolu vtáčej chrípky a o zrušení smernice 92/40/EHS (Ú. v. EÚ L 10, 14.1.2006, s. 16).
(5) Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/696 z 11. apríla 2017, ktorým sa mení vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/247 o ochranných opatreniach v súvislosti s výskytom ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy v určitých členských štátoch (Ú. v. EÚ L 101, 13.4.2017, s. 80).
(6) Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/1841 z 10. októbra 2017, ktorým sa mení vykonávacie rozhodnutie (EÚ) 2017/247 o ochranných opatreniach v súvislosti s výskytom ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy v určitých členských štátoch (Ú. v. EÚ L 261, 11.10.2017, s. 26).
(7) Vykonávacie rozhodnutie Komisie (EÚ) 2017/2175 z 21. novembra 2017, ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247 o ochranných opatreniach v súvislosti s výskytom ohnísk vysokopatogénnej aviárnej influenzy v určitých členských štátoch (Ú. v. EÚ L 306, 22.11.2017, s. 31).
PRÍLOHA
Príloha k vykonávaciemu rozhodnutiu (EÚ) 2017/247 sa mení takto:
1. |
Časť A sa mení takto:
|
2. |
Časť B sa mení takto:
|
AKTY PRIJATÉ ORGÁNMI ZRIADENÝMI MEDZINÁRODNÝMI DOHODAMI
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/136 |
ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU č. 52/2017 ZRIADENÉHO NA ZÁKLADE DOHODY O VZÁJOMNOM UZNÁVANÍ MEDZI EURÓPSKYM SPOLOČENSTVOM A SPOJENÝMI ŠTÁTMI AMERICKÝMI
z 24. novembra 2017,
ktoré sa týka zaradenia orgánov posudzovania zhody do sektorovej prílohy pre elektromagnetickú zlučiteľnosť [2017/2290]
SPOLOČNÝ VÝBOR,
so zreteľom na Dohodu o vzájomnom uznávaní medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými, a najmä na jej články 7 a 14,
keďže Spoločný výbor má prijať rozhodnutie o zaradení orgánu, resp. orgánov posudzovania zhody do sektorovej prílohy,
ROZHODOL TAKTO:
1. |
Orgán posudzovania zhody uvedený v dodatku A sa dopĺňa do zoznamu orgánov posudzovania zhody v stĺpci „Prístup ES na trh USA“ v oddiele V sektorovej prílohy pre elektromagnetickú zlučiteľnosť. |
2. |
Zmluvné strany sa dohodli na špecifickom rozsahu zaradenia orgánu posudzovania zhody uvedeného v dodatku A do uvedeného zoznamu, pokiaľ ide o výrobky a postupy posudzovania zhody, a tento rozsah budú zachovávať. |
Toto rozhodnutie, vyhotovené v dvoch exemplároch, podpisujú zástupcovia Spoločného výboru, ktorí sú oprávnení konať v mene zmluvných strán na účely zmeny uvedenej dohody. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom posledného podpisu.
Za Spojené štáty americké
James C. SANFORD
Podpísané vo Washingtone 15. novembra 2017
Za Európsku úniu
Ignacio IRUARRIZAGA
Podpísané v Bruseli 24. novembra 2017
DODATOK A
Orgán posudzovania zhody ES doplnený do zoznamu orgánov posudzovania zhody v stĺpci „Prístup ES na trh USA“ v oddiele V sektorovej prílohy pre elektromagnetickú zlučiteľnosť
|
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/138 |
ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU č. 53/2017 ZRIADENÉHO NA ZÁKLADE DOHODY O VZÁJOMNOM UZNÁVANÍ MEDZI EURÓPSKYM SPOLOČENSTVOM A SPOJENÝMI ŠTÁTMI AMERICKÝMI
z 24. novembra 2017,
ktoré sa týka zaradenia orgánov posudzovania zhody do sektorovej prílohy pre elektromagnetickú zlučiteľnosť [2017/2291]
SPOLOČNÝ VÝBOR,
so zreteľom na Dohodu o vzájomnom uznávaní medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými, a najmä na jej články 7 a 14,
keďže Spoločný výbor má prijať rozhodnutie o zaradení orgánu, resp. orgánov posudzovania zhody do sektorovej prílohy,
ROZHODOL TAKTO:
1. |
Orgán posudzovania zhody uvedený v dodatku A sa dopĺňa do zoznamu orgánov posudzovania zhody v stĺpci „Prístup ES na trh USA“ v oddiele V sektorovej prílohy pre elektromagnetickú zlučiteľnosť. |
2. |
Zmluvné strany sa dohodli na špecifickom rozsahu zaradenia orgánu posudzovania zhody uvedeného v dodatku A do uvedeného zoznamu, pokiaľ ide o výrobky a postupy posudzovania zhody, a tento rozsah budú zachovávať. |
Toto rozhodnutie, vyhotovené v dvoch exemplároch, podpisujú zástupcovia Spoločného výboru, ktorí sú oprávnení konať v mene zmluvných strán na účely zmeny uvedenej dohody. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom posledného podpisu.
Za Spojené štáty americké
James C. SANFORD
Podpísané vo Washingtone 15. novembra 2017
Za Európsku úniu
Ignacio IRUARRIZAGA
Podpísané v Bruseli 24. novembra 2017
DODATOK A
Orgán posudzovania zhody ES doplnený do zoznamu orgánov posudzovania zhody v stĺpci „Prístup ES na trh USA“ v oddiele V sektorovej prílohy pre elektromagnetickú zlučiteľnosť
|
12.12.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
L 328/140 |
ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU č. 54/2017 ZRIADENÉHO NA ZÁKLADE DOHODY O VZÁJOMNOM UZNÁVANÍ MEDZI EURÓPSKYM SPOLOČENSTVOM A SPOJENÝMI ŠTÁTMI AMERICKÝMI
z 24. novembra 2017,
ktoré sa týka zaradenia orgánov posudzovania zhody do sektorovej prílohy pre elektromagnetickú zlučiteľnosť [2017/2292]
SPOLOČNÝ VÝBOR,
so zreteľom na Dohodu o vzájomnom uznávaní medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými, a najmä na jej články 7 a 14,
keďže Spoločný výbor má prijať rozhodnutie o zaradení orgánu, resp. orgánov posudzovania zhody do sektorovej prílohy,
ROZHODOL TAKTO:
1. |
Orgán posudzovania zhody uvedený v dodatku A sa dopĺňa do zoznamu orgánov posudzovania zhody v stĺpci „Prístup ES na trh USA“ v oddiele V sektorovej prílohy pre elektromagnetickú zlučiteľnosť. |
2. |
Zmluvné strany sa dohodli na špecifickom rozsahu zaradenia orgánu posudzovania zhody uvedeného v dodatku A do uvedeného zoznamu, pokiaľ ide o výrobky a postupy posudzovania zhody, a tento rozsah budú zachovávať. |
Toto rozhodnutie, vyhotovené v dvoch exemplároch, podpisujú zástupcovia Spoločného výboru, ktorí sú oprávnení konať v mene zmluvných strán na účely zmeny uvedenej dohody. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom posledného podpisu.
Za Spojené štáty americké
James C. SANFORD
Podpísané vo Washingtone 15. novembra 2017
Za Európsku úniu
Ignacio IRUARRIZAGA
Podpísané v Bruseli 24. novembra 2017
DODATOK A
Orgán posudzovania zhody ES doplnený do zoznamu orgánov posudzovania zhody v stĺpci „Prístup ES na trh USA“ v oddiele V sektorovej prílohy pre elektromagnetickú zlučiteľnosť
|