ISSN 1725-5236 |
||
Úradný vestník Európskej únie |
C 272 |
|
![]() |
||
Slovenské vydanie |
Informácie a oznámenia |
Zväzok 50 |
Číslo oznamu |
Obsah |
Strana |
|
II Oznámenia |
|
|
OZNÁMENIA INŠTITÚCIÍ A ORGÁNOV EURÓPSKEJ ÚNIE |
|
|
Komisia |
|
2007/C 272/01 |
Nevznesenie námietky voči oznámenej koncentrácii (Prípad COMP/M.4868 – Avnet/Magirus EID) ( 1 ) |
|
2007/C 272/02 |
Nevznesenie námietky voči oznámenej koncentrácii (Prípad COMP/M.4903 – Hochtief/Vinci/JV) ( 1 ) |
|
2007/C 272/03 |
Nevznesenie námietky voči oznámenej koncentrácii (Prípad COMP/M.4564 – Bridgestone/Bandag) ( 1 ) |
|
|
IV Informácie |
|
|
INFORMÁCIE INŠTITÚCIÍ A ORGÁNOV EURÓPSKEJ ÚNIE |
|
|
Komisia |
|
2007/C 272/04 |
||
2007/C 272/05 |
||
2007/C 272/06 |
||
2007/C 272/07 |
||
|
INFORMÁCIE TÝKAJÚCE SA EURÓPSKEHO HOSPODÁRSKEHO PRIESTORU |
|
|
Súdny dvor EZVO |
|
2007/C 272/08 |
||
|
V Oznamy |
|
|
ADMINISTRATÍVNE POSTUPY |
|
|
Komisia |
|
2007/C 272/09 |
||
|
KONANIA TÝKAJÚCE SA VYKONÁVANIA POLITIKY HOSPODÁRSKEJ SÚŤAŽE |
|
|
Komisia |
|
2007/C 272/10 |
Predbežné oznámenie o koncentrácii (Vec COMP/M.4946 – Goldman Sachs/Sintonia SpA/Sintonia) — Vec, ktorá môže byť posúdená v zjednodušenom konaní ( 1 ) |
|
2007/C 272/11 |
Predbežné oznámenie o koncentrácii (Vec COMP/M.4883 – PetroFina/Galactic/Futerro JV) — Vec, ktorá môže byť posúdená v zjednodušenom konaní ( 1 ) |
|
|
||
2007/C 272/12 |
||
|
|
|
(1) Text s významom pre EHP |
SK |
|
II Oznámenia
OZNÁMENIA INŠTITÚCIÍ A ORGÁNOV EURÓPSKEJ ÚNIE
Komisia
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/1 |
Nevznesenie námietky voči oznámenej koncentrácii
(Prípad COMP/M.4868 – Avnet/Magirus EID)
(Text s významom pre EHP)
(2007/C 272/01)
Dňa 5. októbra 2007 sa Komisia rozhodla neoponovať voči vyššie spomínanej oznámenej koncentrácii a vyhlásiť ju za kompatibilnú so spoločným trhom. Toto rozhodnutie je založené na článku 6 odsek 1 písmeno b) nariadenia Rady (ES) č. 139/2004. Úplný text rozhodnutia je dostupný iba v angličtine a bude dostupný verejnosti po tom, ako budú odstránené akékoľvek obchodné tajomstvá, ktoré by mohol obsahovať. Prístupný bude na:
— |
webovej stránke Europa competition (http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/). Táto webová stránka poskytuje rôzne možnosti pomoci na lokalizáciu individuálnych rozhodnutí o fúziách vrátane názvu spoločnosti, čísla prípadu, dátumu a sektorových indexov, |
— |
v elektronickej forme na webovej stránke EUR-Lex pod číslom dokumentu 32007M4868. EUR-Lex je počítačový dokumentačný systém práva Európskeho spoločenstva. (http://eur-lex.europa.eu) |
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/1 |
Nevznesenie námietky voči oznámenej koncentrácii
(Prípad COMP/M.4903 – Hochtief/Vinci/JV)
(Text s významom pre EHP)
(2007/C 272/02)
Dňa 3. októbra 2007 sa Komisia rozhodla neoponovať voči vyššie spomínanej oznámenej koncentrácii a vyhlásiť ju za kompatibilnú so spoločným trhom. Toto rozhodnutie je založené na článku 6 odsek 1 písmeno b) nariadenia Rady (ES) č. 139/2004. Úplný text rozhodnutia je dostupný iba v nemčine a bude dostupný verejnosti po tom, ako budú odstránené akékoľvek obchodné tajomstvá, ktoré by mohol obsahovať. Prístupný bude na:
— |
webovej stránke Europa competition (http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/). Táto webová stránka poskytuje rôzne možnosti pomoci na lokalizáciu individuálnych rozhodnutí o fúziách vrátane názvu spoločnosti, čísla prípadu, dátumu a sektorových indexov, |
— |
v elektronickej forme na webovej stránke EUR-Lex pod číslom dokumentu 32007M4903. EUR-Lex je počítačový dokumentačný systém práva Európskeho spoločenstva. (http://eur-lex.europa.eu) |
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/2 |
Nevznesenie námietky voči oznámenej koncentrácii
(Prípad COMP/M.4564 – Bridgestone/Bandag)
(Text s významom pre EHP)
(2007/C 272/03)
Dňa 29. mája 2007 sa Komisia rozhodla neoponovať voči vyššie spomínanej oznámenej koncentrácii a vyhlásiť ju za kompatibilnú so spoločným trhom. Toto rozhodnutie je založené na článku 6 odsek 1 písmeno b) nariadenia Rady (ES) č. 139/2004. Úplný text rozhodnutia je dostupný iba v angličtine a bude dostupný verejnosti po tom, ako budú odstránené akékoľvek obchodné tajomstvá, ktoré by mohol obsahovať. Prístupný bude na:
— |
webovej stránke Europa competition (http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/). Táto webová stránka poskytuje rôzne možnosti pomoci na lokalizáciu individuálnych rozhodnutí o fúziách vrátane názvu spoločnosti, čísla prípadu, dátumu a sektorových indexov, |
— |
v elektronickej forme na webovej stránke EUR-Lex pod číslom dokumentu 32007M4564. EUR-Lex je počítačový dokumentačný systém práva Európskeho spoločenstva. (http://eur-lex.europa.eu) |
IV Informácie
INFORMÁCIE INŠTITÚCIÍ A ORGÁNOV EURÓPSKEJ ÚNIE
Komisia
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/3 |
Výmenný kurz eura (1)
14. novembra 2007
(2007/C 272/04)
1 euro=
|
Mena |
Výmenný kurz |
USD |
Americký dolár |
1,4700 |
JPY |
Japonský jen |
163,26 |
DKK |
Dánska koruna |
7,4517 |
GBP |
Britská libra |
0,71040 |
SEK |
Švédska koruna |
9,2470 |
CHF |
Švajčiarsky frank |
1,6450 |
ISK |
Islandská koruna |
87,85 |
NOK |
Nórska koruna |
7,9275 |
BGN |
Bulharský lev |
1,9558 |
CYP |
Cyperská libra |
0,5842 |
CZK |
Česká koruna |
26,695 |
EEK |
Estónska koruna |
15,6466 |
HUF |
Maďarský forint |
253,82 |
LTL |
Litovský litas |
3,4528 |
LVL |
Lotyšský lats |
0,7016 |
MTL |
Maltská líra |
0,4293 |
PLN |
Poľský zlotý |
3,6435 |
RON |
Rumunský lei |
3,4571 |
SKK |
Slovenská koruna |
32,927 |
TRY |
Turecká líra |
1,7375 |
AUD |
Austrálsky dolár |
1,6308 |
CAD |
Kanadský dolár |
1,4041 |
HKD |
Hongkongský dolár |
11,4501 |
NZD |
Novozélandský dolár |
1,9227 |
SGD |
Singapurský dolár |
2,1254 |
KRW |
Juhokórejský won |
1 342,55 |
ZAR |
Juhoafrický rand |
9,8372 |
CNY |
Čínsky juan |
10,9152 |
HRK |
Chorvátska kuna |
7,3490 |
IDR |
Indonézska rupia |
13 553,40 |
MYR |
Malajzijský ringgit |
4,9172 |
PHP |
Filipínske peso |
62,887 |
RUB |
Ruský rubeľ |
35,9340 |
THB |
Thajský baht |
46,268 |
Zdroj: referenčný výmenný kurz publikovaný ECB.
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/4 |
OZNÁMENIE KOMISIE
K efektívnemu vykonávaniu rozhodnutí Komisie prikazujúcich členským štátom vymáhať neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú štátnu pomoc
(2007/C 272/05)
1. ÚVOD
1. |
Komisia predložila v roku 2005 vo svojom Akčnom pláne štátnej pomoci (1) orientačný plán reformy štátnej pomoci. Program reformy zvýši efektívnosť, transparentnosť a dôveryhodnosť režimu štátnej pomoci EÚ. Jadrom akčného plánu je zásada „nižšej a lepšie cielenej štátnej pomoci“. Hlavným cieľom je nabádať členské štáty, aby znížili svoju celkovú úroveň pomoci a súčasne presmerovali zdroje štátnej pomoci na ciele, ktoré majú pre Spoločenstvo nesporný význam. Na dosiahnutie tohto cieľa je Komisia zaviazaná naďalej zaujímať tvrdý prístup voči najviac narúšajúcim druhom pomoci, najmä voči neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci. |
2. |
Komisia v posledných rokoch preukázala, že je pripravená zaujať energický postoj voči neoprávnene poskytnutej pomoci. Už od nadobudnutia účinnosti nariadenia Rady č. 659/1999 (2) („procesné nariadenie“) Komisia systematicky nariaďovala členským štátom, aby vymáhali neoprávnene poskytnutú pomoc, o ktorej sa zistilo, že je nezlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľ neusúdila, že by to bolo v rozpore so zásadou práva Spoločenstva. Od roku 2000 Komisia prijala 110 takýchto rozhodnutí o vymáhaní. |
3. |
V záujme celistvosti režimu štátnej pomoci je veľmi dôležité, aby sa tieto rozhodnutia Komisie nariaďujúce členským štátom vymáhať neoprávnene poskytnutú štátnu pomoc (ďalej len „rozhodnutia o vymáhaní“) presadzovali účinne a okamžite. Informácie, ktoré Komisia zhromaždila za posledné roky, ukazujú, že v tomto ohľade jestvuje dôvod na skutočné znepokojenie. Skúsenosti ukazujú, že prakticky neexistuje ani jeden prípad, v ktorom sa vymáhanie skončilo do konečného termínu stanoveného v rozhodnutí o vymáhaní. Aj posledné vydanie výsledkovej tabule štátnej pomoci ukazuje, že 45 % všetkých rozhodnutí o vymáhaní prijatých v rokoch 2000 – 2001 sa do júna 2006 ešte nevykonalo. |
4. |
V roku 2004 Komisia nariadila vypracovať porovnávaciu štúdiu o presadzovaní politiky štátnej pomoci EÚ v rôznych členských štátoch (3) (ďalej len „štúdia o presadzovaní“). Jedným z cieľov štúdie bolo posúdiť účinnosť postupov a metód vymáhania vo viacerých členských štátoch. Autori štúdie zistili, že „dlhé trvanie konaní o vymáhaní je večná téma správ všetkých krajín“. Pripustili, že vykonávanie rozhodnutí o vymáhaní sa v posledných rokoch mierne zlepšilo, dospeli však k záveru, že vymáhanie neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci stále naráža na mnohé prekážky vo väčšine členských štátov, ktoré podrobili skúmaniu. |
5. |
Komisia vo svojom Akčnom pláne štátnej pomoci zdôrazňuje potrebu efektívneho presadzovania rozhodnutí o vymáhaní. Je zrejmé, že vykonávanie týchto rozhodnutí je spoločným záväzkom Komisie a členských štátov a na to, aby bola úspešná, si vyžaduje značné úsilie obidvoch strán. |
6. |
Účelom tohto oznámenia je vysvetliť politiku Komisie zameranú na vykonávanie rozhodnutí o vymáhaní. Neskúma dôsledky, ktoré môžu vnútroštátne súdy vyvodiť z nerešpektovania povinnosti vyrozumenia a stabilizácie podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES. Komisia usudzuje, že je potrebné objasniť opatrenia, ktoré plánuje prijať, aby sa uľahčilo vykonávanie rozhodnutí o vymáhaní, a stanoviť opatrenia, ktoré by členské štáty mohli prijať, aby zabezpečili, že dosiahnu úplné dodržiavanie pravidiel a zásad, ktoré určuje európsky právny poriadok, a najmä judikatúra súdov Spoločenstva. Na tento účel oznámenie najprv pripomenie účel vymáhania a hlavné zásady vykonávania rozhodnutí o vymáhaní. Potom predloží praktické dôsledky týchto hlavných zásad pre každý subjekt zapojený do procesu vymáhania. |
2. ZÁSADY POLITIKY VYMÁHANIA
2.1. Stručný prehľad politiky vymáhania
7. |
V článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES sa ustanovuje, že „členské štáty informujú Komisiu o všetkých zámeroch na poskytnutie alebo pozmenenie pomoci včas tak, aby mohla predložiť svoje pripomienky. […] Príslušný členský štát nevykoná navrhované opatrenia dovtedy, kým sa v tomto postupe nedospeje ku konečnému rozhodnutiu.“ |
8. |
V prípadoch, keď členské štáty nevyrozumejú Komisiu o svojich zámeroch poskytnúť alebo pozmeniť pomoc predtým, ako sa takáto pomoc uskutoční, pomoc je od okamihu jej poskytnutia neoprávnená vo vzťahu k právu Spoločenstva. |
9. |
Európsky súdny dvor (ďalej len „ESD“) vo svojom rozsudku vo veci „Kohlegesetz“ (4) z roku 1973 prvý raz potvrdil, že Komisia má právomoc nariadiť vymáhanie neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej štátnej pomoci. Súd rozhodol, že Komisia bola oprávnená rozhodnúť, že členský štát musí zmeniť a doplniť alebo zrušiť štátnu pomoc, ktorá je nezlučiteľná so spoločným trhom. Preto by mala byť oprávnená požadovať splatenie tejto pomoci. Na základe tohto rozsudku a následnej judikatúry (5) Komisia v oznámení uverejnenom v roku 1983 informovala členské štáty, že sa rozhodla použiť všetky prostriedky, ktoré má k dispozícii, aby zabezpečila splnenie povinností členských štátov vyplývajúcich z článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES vrátane požiadavky, aby členské štáty vymohli od príjemcu nezlučiteľnú pomoc, ktorú mu poskytli neoprávnene (6). |
10. |
V druhej polovici osemdesiatych rokov a v deväťdesiatych rokoch minulého storočia Komisia začala systematickejšie nariaďovať vymáhanie neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci. V roku 1999 zaradila do procesného nariadenia základné pravidlá vymáhania. Ďalšie vykonávacie ustanovenia o vymáhaní zaradila Komisia do svojho nariadenia č. 794/2004 (7) (ďalej len „vykonávacie nariadenie“). |
11. |
V článku 14 ods. 1 procesného nariadenia sa potvrdzuje stála judikatúra súdov Spoločenstva (8) a ustanovuje povinnosť Komisie nariadiť vymáhanie neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci, pokiaľ to nebude v rozpore so všeobecnou zásadou práva Spoločenstva. Týmto článkom sa ďalej ustanovuje, že príslušný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia aby vymohol neoprávnene poskytnutú pomoc, ak sa zistí, že je nezlučiteľná. V článku 14 ods. 2 sa ustanovuje, že pomoc sa má vymáhať vrátane úroku od dátumu, od ktorého mal príjemca neoprávnene poskytnutú pomoc k dispozícii, až do dátumu jej účinného vymoženia. Vo vykonávacom nariadení sú vypracované metódy, ktoré sa majú použiť na výpočet úroku spojeného s vymáhaním. Napokon, v článku 14 ods. 3 procesného nariadenia sa stanovuje, že „vymáhanie sa bude realizovať bez meškania a v súlade s postupmi podľa vnútroštátneho práva príslušného členského štátu za predpokladu, že umožnia okamžité a účinné vykonanie rozhodnutia Komisie.“ |
12. |
Vo viacerých nedávnych rozhodnutiach Európsky súdny dvor objasnil rozsah pôsobnosti a výklad článku 14 ods. 2 procesného nariadenia, čím zdôraznil potrebu okamžitého a účinného vykonania rozhodnutí o vymáhaní (9). Okrem toho, Komisia začala systematickejšie uplatňovať aj judikatúru Deggendorf (10). Toto právo umožňuje Komisii, v prípade splnenia určitých podmienok, nariadiť členským štátom, aby pozastavili vyplácanie novej zlučiteľnej pomoci spoločnosti, pokiaľ táto spoločnosť nesplatila starú neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc, ktorá podlieha rozhodnutiu o vymáhaní. |
2.2. Účel a zásady politiky vymáhania
2.2.1. Účel vymáhania
13. |
ESD pri viacerých príležitostiach rozhodol, že účelom vymáhania je obnoviť situáciu, ktorá existovala na trhu pred udelením pomoci. Je to nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby sa na vnútornom trhu zachovala rovnosť príležitostí v súlade s článkom 3 písm. g) Zmluvy o ES. V tejto súvislosti ESD zdôraznil, že vymáhanie neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci nie je pokuta (11), ale logický dôsledok zistenia, že je neoprávnená (12). Preto sa nemôže považovať za nezodpovedajúce cieľom zmluvy, pokiaľ ide o štátnu pomoc (13). |
14. |
Podľa ESD „sa obnovenie predtým existujúcej situácie dosiahne, hneď ako príjemca splatí neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc, a tým sa pripraví o výhodu, ktorú mal nad svojimi konkurentmi na trhu, a obnoví sa situácia, ktorá existovala pred poskytnutím pomoci“ (14). V záujme odstránenia finančnej výhody sprevádzajúcej neoprávnenú pomoc sa má vymáhať úrok z neoprávnene poskytnutej sumy. Tento úrok musí zodpovedať finančnej výhode, ktorá v priebehu daného obdobia vznikla z bezplatného disponovania príslušnými finančnými prostriedkami (15). |
15. |
Okrem toho, ESD trval na tom, že v záujme úplného vykonania rozhodnutia Komisie o vymáhaní musia kroky, ktoré podnikne členský štát, priniesť konkrétne výsledky, pokiaľ ide o vymáhanie (16), a že vymoženie musí byť okamžité (17). Na to, aby vymáhanie dosiahlo svoj cieľ, je rozhodne dôležité, aby sa splatenie pomoci uskutočnilo bez meškania. |
2.2.2. Povinnosť vymáhať neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc a výnimky z tejto povinnosti
16. |
V článku 14 ods. 1 procesného nariadenia sa stanovuje, že „keď sa prijímajú záporné rozhodnutia v prípadoch neoprávnenej pomoci, Komisia rozhodne, že príslušný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia aby vymohol pomoc od jej príjemcu.“ |
17. |
Procesným nariadením sa zavádzajú dva limity právomoci Komisie nariadiť vymáhanie neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci. V článku 14 ods. 1 procesného nariadenia sa ustanovuje, že Komisia nebude vyžadovať vymáhanie pomoci, ak by to bolo v rozpore so všeobecnou zásadou práva Spoločenstva. Všeobecné zásady práva Spoločenstva, na ktoré sa v tejto súvislosti najčastejšie odvoláva, sú zásady ochrany oprávneného očakávania (18) a právnej istoty (19). Je dôležité poznamenať, že ESD dal týmto zásadám v súvislosti s vymáhaním veľmi obmedzujúci výklad. V článku 15 procesného nariadenia sa stanovuje, že právomoci Komisie vymáhať pomoc budú predmetom vymedzeného obdobia desiatich rokov (takzvanej „premlčacej lehoty“). Vymedzené obdobie začína dňom, keď sa neoprávnená pomoc poskytla príjemcovi buď ako individuálna pomoc, alebo ako pomoc podľa schémy pomoci. Akýkoľvek akt vykonaný Komisiou (20) alebo členským štátom konajúcim na žiadosť Komisie v súvislosti s neoprávnene poskytnutou pomocou preruší vymedzené obdobie. |
18. |
Podľa článku 249 Zmluvy o ES sú rozhodnutia v plnom rozsahu záväzné pre tých, komu sú určené. Preto členský štát, ktorému je určené rozhodnutie o vymáhaní, je povinný toto rozhodnutie vykonať (21). ESD uznal pre členský štát výnimku z tejto povinnosti vykonať rozhodnutie o vymáhaní, ktoré mu bolo určené, len v prípade existencie mimoriadnych okolností, ktoré by členskému štátu absolútne znemožnili rozhodnutie riadne vykonať (22). |
19. |
Podľa súdov Spoločenstva však absolútnu nemožnosť nie je možné iba predpokladať. Členský štát musí preukázať, že sa v dobrej viere pokúsil vymôcť neoprávnene poskytnutú pomoc a musí s Komisiou spolupracovať v súlade s článkom 10 Zmluvy o ES s cieľom prekonať ťažkosti, ktoré sa vyskytli (23). |
20. |
Preskúmanie jurisdikcie ukazuje, že súdy Spoločenstva vykladali pojem „absolútna nemožnosť“ veľmi obmedzujúcim spôsobom. Súdy pri viacerých príležitostiach potvrdili, že členské štáty sa nemôžu dovolávať požiadaviek svojho vnútroštátneho práva, ako sú vnútroštátne pravidlá o premlčaní (24) alebo neexistencia nároku na vymáhanie podľa vnútroštátneho práva (25), aby ospravedlnili svoje neplnenie rozhodnutia o vymáhaní (26). ESD taktiež rozhodol, že na povinnosť vymáhať nevplývajú okolnosti spojené s hospodárskou situáciou príjemcu. Vysvetlil, že spoločnosť, ktorá má finančné ťažkosti, nepredstavuje dôkaz, že vymáhanie nebolo možné (27). Súd poukázal na to, že za týchto okolností neexistencia akýchkoľvek vymožiteľných aktív je pre členský štát jediný spôsob ako preukázať absolútnu nemožnosť vymoženia pomoci (28). Vo viacerých prípadoch členské štáty argumentovali tým, že neboli schopné vykonať rozhodnutie o vymáhaní v dôsledku súvisiacich administratívnych alebo technických ťažkostí (napr. veľmi vysokého počtu príjemcov, ktorých sa to týkalo). Súd dôsledne odmietal akceptovať, že takéto ťažkosti predstavujú absolútnu nemožnosť vymoženia (29). Napokon, ani pochopenie neprekonateľných vnútorných ťažkostí nemôže ospravedlniť nesplnenie povinností vyplývajúcich z práva Spoločenstva členským štátom (30). |
2.2.3. Používanie vnútroštátnych postupov a nevyhnutnosť okamžitého a účinného vykonania
21. |
V článku 14 ods. 3 procesného nariadenia sa stanovuje, že „vymáhanie sa bude realizovať bez meškania a v súlade s postupmi podľa vnútroštátneho práva príslušného členského štátu za predpokladu, že umožnia okamžité a účinné vykonanie rozhodnutia Komisie.“ |
22. |
Ak si členské štáty môžu v súlade so svojím vnútroštátnym právom slobodne zvoliť prostriedky, ktorými vykonávajú rozhodnutia o vymáhaní, zvolené opatrenia majú v plnom rozsahu vykonať rozhodnutie o vymáhaní. Je preto nevyhnutné, aby vnútroštátne opatrenia, ktoré prijmú členské štáty, viedli k účinnému a okamžitému vykonaniu rozhodnutia Komisie. |
23. |
ESD vo svojom rozsudku vo veci Olympic Airways (31) zdôraznil, že vykonávanie opatrení, ktoré prijme členský štát, musí byť účinné a musí priniesť konkrétny výsledok, pokiaľ ide o vymoženie. Kroky, ktoré podnikne členský štát, musia viesť ku skutočnému vymoženiu súm, ktoré dlhuje príjemca. ESD vo svojom nedávnom rozsudku vo veci Scott (32) potvrdil túto líniu a zdôraznil, že vnútroštátne postupy, ktoré nespĺňajú podmienky ustanovené v článku 14 ods. 3 procesného nariadenia, sa nemajú uplatňovať. Vyvrátil najmä tvrdenie členského štátu, že členský štát podnikol všetky kroky dostupné v jeho vnútroštátnom systéme, a trval na tom, že tieto kroky by mali viesť aj ku konkrétnym výsledkom, pokiaľ ide o vymáhanie, a to do konečného termínu, ktorý Komisia stanovila. |
24. |
V článku 14 ods. 3 procesného nariadenia sa vyžaduje, aby sa rozhodnutia o vymáhaní vykonávali účinne a okamžite. Vo veci Scott ESD zdôraznil dôležitosť časového rozmeru v procese vymáhania. Súd bližšie stanovil, že uplatňovanie vnútroštátnych postupov by nemalo prekážať obnoveniu účinnej hospodárskej súťaže tým, že by bránilo okamžitému a účinnému vykonaniu rozhodnutia Komisie. Vnútroštátne postupy, ktoré bránia okamžitému obnoveniu situácie, ktorá existovala predtým, a predlžujú neoprávnenú výhodu v hospodárskej súťaži vyplývajúcu z neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci, nespĺňajú podmienky ustanovené v článku 14 ods. 3 procesného nariadenia. |
25. |
V tejto súvislosti je dôležité pripomenúť, že žaloba o zrušenie rozhodnutia o vymáhaní podaná podľa článku 230 Zmluvy o ES nemá odkladný účinok. V súvislosti s takou žalobou však príjemca pomoci môže požiadať o odklad vykonania rozhodnutia o vymáhaní podľa článku 242 Zmluvy o ES. Žiadosti o odklad musia uvádzať okolnosti, ktoré spôsobujú naliehavosť, a musia obsahovať vysvetlenia skutkovej podstaty určujúce evidentný prípad pre uplatňované predbežné opatrenia. Európsky súdny dvor alebo Súd prvého stupňa, ak usúdia, že to vyžadujú okolnosti, môže nariadiť, aby sa uplatňovanie napadnutého rozhodnutia Komisie odložilo. |
2.2.4. Zásada lojálnej spolupráce
26. |
Článok 10 zmluvy zaväzuje členské štáty, aby umožnili splnenie úloh Spoločenstva, a ukladá inštitúciám a členským štátom EÚ vzájomné povinnosti s cieľom dosiahnuť ciele zmluvy. |
27. |
V súvislosti s vykonaním rozhodnutí o vymáhaní musí preto Komisia a orgány členských štátov spolupracovať, aby dosiahli ciele obnovenia podmienok hospodárskej súťaže na vnútornom trhu. |
28. |
Ak členský štát v rámci požadovanej lehoty narazí na nepredvídané alebo nepredvídateľné ťažkosti pri vykonávaní rozhodnutia o vymáhaní, alebo si uvedomí dôsledky, ktoré Komisia prehliadla, mal by predložiť tieto problémy Komisii na posúdenie spolu s návrhmi na primerané zmeny a doplnenia (33). V takom prípade musia Komisia a príslušný členský štát spolupracovať v dobrej viere, aby prekonali ťažkosti pri súčasnom plnom dodržiavaní ustanovení Zmluvy o ES (34). Podobne, zásada lojálnej spolupráce vyžaduje, aby členské štáty poskytli Komisii všetky informácie, ktoré jej umožnia určiť, že zvolené prostriedky predstavujú upravené vykonanie rozhodnutia (35). |
29. |
Informovanie Komisie o technických a právnych ťažkostiach spojených s vykonávaním rozhodnutia o vymáhaní však nezbavuje členské štáty povinnosti podniknúť všetky možné nevyhnutné kroky na vymoženie pomoci od daného podniku a navrhnúť Komisii všetky vhodné opatrenia na vykonanie rozhodnutia (36). |
3. IMPLEMENTÁCIA POLITIKY VYMÁHANIA
30. |
Tak Komisia, ako aj členské štáty by mali zohrať dôležitú úlohu pri vykonávaní rozhodnutí o vymáhaní a môžu prispieť k účinnému presadzovaniu politiky vymáhania. |
3.1. Úloha Komisie
31. |
Rozhodnutie Komisie o vymáhaní ukladá príslušnému členskému štátu povinnosť vymáhať. Vyžaduje od príslušného členského štátu, aby v priebehu danej lehoty vymohol určitú sumu pomoci od príjemcu alebo od viacerých príjemcov. Skúsenosti ukazujú, že rýchlosť, akou sa rozhodnutie o vymáhaní vykonáva, je ovplyvnená mierou presnosti alebo úplnosti daného rozhodnutia. Komisia bude preto i naďalej vynakladať úsilie s cieľom zabezpečiť, aby rozhodnutia o vymáhaní poskytovali jasné označenie sumy (súm) pomoci, ktorá(-é) sa má (majú) vymôcť, podniku(-ov), ktorý(-é) má (majú) podliehať vymáhaniu, a konečného termínu, do ktorého sa má vymáhanie skončiť. |
Označenie podnikov, od ktorých sa pomoc musí vymôcť
32. |
Neoprávnene poskytnutá a nezlučiteľná pomoc sa musí vymôcť od podnikov, ktoré z nej skutočne profitovali (37). Komisia bude pokračovať vo svojej súčasnej praxi označovať tam, kde je to možné, vo svojich rozhodnutiach o vymáhaní totožnosť podniku(-ov), od ktorých sa pomoc musí vymôcť. Ak sa vo fáze vykonávania ukáže, že pomoc sa previedla na iné subjekty, členský štát bude musieť rozšíriť vymáhanie tak, aby zahŕňalo všetkých skutočných príjemcov pomoci, aby zabezpečil, že povinnosť vymáhania sa nebude obchádzať. |
33. |
Súdy Spoločenstva poskytli určité usmernenia o podmienkach, za ktorých sa povinnosť vymáhania musí rozšíriť na iné spoločnosti ako pôvodný príjemca neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci. Podľa ESD prevod nenáležitej výhody sa môže vyskytnúť vtedy, keď sa aktíva pôvodného príjemcu pomoci prevádzajú na tretiu stranu za cenu, ktorá je nižšia ako ich trhová hodnota, a niekedy nástupníckej spoločnosti založenej s cieľom obísť príkaz na vymáhanie. Ak môže Komisia dokázať, že aktíva sa predali za cenu, ktorá je nižšia ako ich trhová hodnota, najmä nástupníckej spoločnosti založenej s cieľom obísť príkaz na vymáhanie, ESD je toho názoru, že príkaz na vymáhanie sa môže rozšíriť na túto tretiu stranu (38). Typickými prípadmi obchádzania sú prípady, keď prevod neodzrkadľuje žiadnu ekonomickú logiku inú než účel zbaviť príkazu na vymáhanie platnosti (39). |
34. |
Pokiaľ ide o prevod majetkových podielov spoločnosti, ktorá musí splatiť neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc (podielové transakcie), ESD rozhodol (40), že predaj podielov na majetku takejto spoločnosti tretej strane nemá vplyv na povinnosť príjemcu splatiť takúto pomoc (41). Keď možno dokázať, že kupujúci majetkových podielov kúpil majetkové podiely danej spoločnosti za prevládajúcu trhovú cenu, nemožno tvrdiť, že profitoval z výhody, ktorá by mohla predstavovať štátnu pomoc (42). |
35. |
Ak Komisia prijme rozhodnutie o vymáhaní týkajúce sa schém pomoci, obvykle nie je schopná označiť v samotnom rozhodnutí všetky podniky, ktoré dostali neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc. Toto bude musieť urobiť na začiatku procesu vykonávania príslušný členský štát, ktorý bude musieť skúmať individuálnu situáciu každého príslušného podniku (43). |
Stanovenie sumy, ktorá sa má vymôcť
36. |
Účel vymáhania je dosiahnutý „ako náhle danú pomoc, prípadne spolu s nesplatenými úrokmi, splatil príjemca alebo, inými slovami, podniky, ktoré z nej skutočne profitovali. Splatením pomoci príjemca prichádza o výhodu, ktorú užíval oproti svojim konkurentom na trhu, a situácia pred vyplatením pomoci je obnovená“ (44). |
37. |
Komisia, ako to urobila v minulosti, jasne označí opatrenia súvisiace s neoprávnene poskytnutou a nezlučiteľnou pomocou, ktoré v jej rozhodnutiach o vymáhaní podliehajú vymoženiu. Keď Komisia disponuje nevyhnutnými údajmi, bude sa usilovať aj kvantifikovať presnú sumu pomoci, ktorá sa má vymôcť. Je však jasné, že Komisia nemôže a právne nie je povinná stanoviť presnú sumu, ktorá sa má vymôcť. Stačí, aby rozhodnutie Komisie obsahovalo informácie, ktoré umožnia členskému štátu určiť sumu bez väčších ťažkostí (45). |
38. |
V prípade schémy neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci Komisia nie je schopná kvantifikovať sumu nezlučiteľnej pomoci, ktorá sa má vymôcť od každého príjemcu. Bude to vyžadovať od členského štátu podrobnú analýzu pomoci poskytnutej v každom jednotlivom prípade na základe danej schémy. Komisia preto vo svojom rozhodnutí uvedie, že členský štát bude musieť vymôcť všetku pomoc, pokiaľ ju neposkytol na konkrétny projekt, ktorý v čase jej poskytnutia spĺňal všetky podmienky nariadení o skupinových výnimkách, alebo v rámci schémy pomoci schválenej Komisiou. |
39. |
Podľa článku 14 ods. 2 procesného nariadenia pomoc, ktorá sa má vymáhať podľa rozhodnutia o vymáhaní, bude zahŕňať úrok s príslušnou sadzbou stanovenou Komisiou. Úrok bude splatný od dátumu, keď neoprávnená pomoc bola príjemcovi k dispozícii, do dátumu jej vymoženia (46). Vo vykonávacom nariadení sa ustanovuje, že úroková sadzba sa uplatňuje formou zložitého úroku až do dátumu vymoženia pomoci. |
Časový harmonogram vykonávania rozhodnutia
40. |
Rozhodnutia Komisie o vymáhaní v minulosti určovali dvojmesačnú lehotu, v rámci ktorej jej príslušné členské štáty museli oznámiť opatrenia, ktoré prijali na splnenie daného rozhodnutia. Súd potvrdil, že tento konečný termín sa má považovať za konečný termín na vykonanie samotného rozhodnutia Komisie (47). |
41. |
Súd ďalej dospel k záveru, že kontakty a rokovania medzi Komisiou a členským štátom v súvislosti s vykonaním rozhodnutia Komisie nemohli zbaviť členský štát povinnosti prijať všetky nevyhnutné opatrenia na vykonanie rozhodnutia v rámci stanovenej lehoty (48). |
42. |
Komisia si uvedomuje, že dvojmesačná lehota na vykonanie rozhodnutí Komisie je vo väčšine prípadov príliš krátka. Rozhodla preto o predĺžení lehoty na vykonanie rozhodnutí o vymáhaní na štyri mesiace. Komisia bude odteraz uvádzať vo svojich rozhodnutiach dve rôzne lehoty:
|
43. |
Ak členský štát narazí na vážne ťažkosti, ktoré mu bránia dodržať niektorý z týchto konečných termínov, musí o týchto ťažkostiach informovať Komisiu a predložiť primerané odôvodnenie. Komisia môže potom predĺžiť konečný termín v súlade so zásadou lojálnej spolupráce (49). |
3.2. Úloha členských štátov: vykonávanie rozhodnutí o vymáhaní
3.2.1. Kto je zodpovedný za vykonanie rozhodnutia o vymáhaní?
44. |
Za vykonanie rozhodnutia o vymáhaní je zodpovedný členský štát. Článkom 14 ods. 1 procesného nariadenia sa ustanovuje, že príslušný členský štát podnikne všetky potrebné opatrenia aby vymohol pomoc od príjemcu. |
45. |
V tejto súvislosti je dôležité mať na zreteli, že ESD pri viacerých príležitostiach pripomenul, že rozhodnutie Komisie určené členskému štátu je záväzné pre všetky orgány daného štátu, vrátane jeho súdov (50). Z toho vyplýva, že každý orgán členského štátu, ktorý sa podieľa na vykonávaní rozhodnutia o vymáhaní, musí podniknúť všetky nevyhnutné opatrenia na zabezpečenie okamžitého a účinného uplatnenia takého rozhodnutia. |
46. |
V práve Spoločenstva sa nestanovuje, ktorý orgán členského štátu má byť poverený praktickým vykonávaním rozhodnutia o vymáhaní. Je vecou vnútroštátneho právneho systému každého členského štátu určiť subjekty, ktoré budú zodpovedné za vykonanie rozhodnutia o vymáhaní. Autori štúdie o presadzovaní uvádzajú, že „spoločná zásada pre všetky skúmané štáty spočíva v tom, že vymáhanie má vykonať orgán, ktorý pomoc udelil. To vedie k zapojeniu mnohých ústredných, regionálnych a miestnych subjektov do procesu vymáhania (51)“. Poukazujú tiež na to, že niektoré členské štáty poverili jeden centrálny subjekt úlohou kontrolovať proces vymáhania a dohliadať nad ním. Tento subjekt má obvykle nepretržitý kontakt s Komisiou. Autori štúdie o presadzovaní uzatvárajú, že existencia takéhoto centrálneho subjektu môže prispieť k účinnejšiemu vykonávaniu rozhodnutí o vymáhaní. |
3.2.2. Implementácia povinnosti vymáhania
47. |
Článok 14 ods. 3 procesného nariadenia zaväzuje členský štát, aby bez meškania začal konanie o vymáhaní. Ako sa uvádza v bode 3.1, rozhodnutie o vymáhaní určí lehotu, v rámci ktorej má členský štát predložiť presné informácie o opatreniach, ktoré prijal a naplánoval na vykonanie rozhodnutia. Od členského štátu sa najmä požaduje, aby poskytol úplné informácie o totožnosti príjemcov neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci, o sumách príslušnej pomoci a o vnútroštátnom postupe uplatňovanom na dosiahnutie vymoženia. Okrem toho, členský štát bude musieť predložiť dokumentáciu preukazujúcu, že vyrozumel príjemcu o jeho povinnosti splatiť pomoc. |
Označenie príjemcu pomoci a sumy, ktorá sa má vymôcť
48. |
Rozhodnutie o vymáhaní nebude vždy obsahovať úplné informácie o totožnosti príjemcov, ani o sumách pomoci, ktoré sa majú vymôcť. V takých prípadoch musí členský štát bez meškania označiť podniky, ktorých sa rozhodnutie týka, a kvantifikovať presnú sumu pomoci, ktorá sa má od každého z nich vymôcť. |
49. |
V prípade neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej schémy pomoci sa bude od členského štátu vyžadovať, aby podrobne analyzoval každú jednotlivú pomoc poskytnutú na základe danej schémy. Aby určil presnú sumu pomoci, ktorá sa má vymáhať od každého individuálneho príjemcu v rámci schémy, bude musieť stanoviť v akom rozsahu bola pomoc poskytnutá na konkrétny projekt, ktorý v čase poskytnutia pomoci spĺňal všetky podmienky nariadení o skupinových výnimkách alebo schém pomoci schválených Komisiou. V takýchto prípadoch môže členský štát uplatniť aj vecné kritériá de minimis, ktoré sa uplatňovali v čase poskytnutia neoprávnenej a nezlučiteľnej pomoci, ktorá je predmetom rozhodnutia o vymáhaní. |
50. |
Vnútroštátne orgány môžu zohľadňovať vplyv daňového systému, aby určili sumu, ktorá sa má vymáhať. Ak príjemca neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci zaplatil daň za prijatú pomoc, vnútroštátne orgány môžu, v súlade so svojimi vnútroštátnymi daňovými predpismi, zohľadniť predtým zaplatenú daň tak, že budú vymáhať len čistú sumu, ktorá bola príjemcovi poskytnutá (52). Komisia sa domnieva, že v takýchto prípadoch budú musieť vnútroštátne orgány zabezpečiť, aby príjemca nemohol využiť ďalšie zníženie dane založené na tvrdení, že refundáciou sa znížil jeho zdaniteľný príjem, keďže to by znamenalo, že čistá suma vymáhania by bola nižšia ako pôvodne poskytnutá čistá suma. |
Uplatniteľný postup vymáhania
51. |
Autori štúdie o presadzovaní poskytujú obšírny dôkaz o skutočnosti, že postupy vymáhania sa v členských štátoch značne líšia. Štúdia ďalej ukazuje, že dokonca aj v jednom členskom štáte možno uplatňovať viaceré postupy na presadzovanie vymáhania neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci. Vo väčšine členských štátov uplatniteľný postup vymáhania obvykle určuje charakter opatrenia, na ktorom sa zakladá poskytnutie pomoci. Administratívne postupy majú vcelku tendenciu byť účinnejšie ako občianske opatrenia, pretože administratívne nariadenia na vymáhanie sú alebo môžu byť okamžite vynútiteľné (53). |
52. |
Právo Spoločenstva nepredpisuje, ktoré postupy majú členské štáty uplatňovať na vykonanie rozhodnutia o vymáhaní. Členské štáty si však musia byť vedomé toho, že voľba a uplatňovanie vnútroštátneho postupu podlieha podmienke, aby takýto postup umožňoval okamžité a účinné vykonanie rozhodnutia Komisie. Z toho vyplýva, že zodpovedné orgány majú starostlivo posúdiť celé spektrum nástrojov vymáhania dostupných na základe vnútroštátneho práva a vybrať taký postup, ktorý najpravdepodobnejšie zabezpečí okamžité vykonanie rozhodnutia (54). Tam, kde je to možné, by mali používať urýchlené postupy na základe vnútroštátneho práva. Podľa zásady ekvivalentnosti a účinnosti nesmú byť tieto postupy menej priaznivé ako postupy, ktorými sa riadia podobné vnútroštátne kroky, a nemajú znemožňovať alebo nadmerne sťažovať uplatňovanie práv, ktoré poskytuje právo Spoločenstva (55). |
53. |
Všeobecnejšie, členské štáty nemajú mať možnosť klásť akékoľvek prekážky na ceste vykonávania rozhodnutia Komisie o vymáhaní (56). To znamená, že orgány členských štátov majú povinnosť vyhlásiť za neplatné všetky ustanovenia vnútroštátneho práva, ktoré by mohli brániť okamžitému vykonaniu rozhodnutia Komisie (57). |
Oznamovanie a vynucovanie príkazov na vymáhanie
54. |
Keď sa určí príjemca, suma, ktorá sa má vymôcť, a uplatniteľný postup, príkazy na vymáhanie by sa mali okamžite a v rámci lehoty stanovenej rozhodnutím Komisie zaslať príjemcom neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci. Orgány zodpovedné za vykonanie vymáhania musia zabezpečiť, aby sa tieto príkazy na vymáhanie vynútili a aby sa vymáhanie skončilo v rámci lehoty stanovenej v rozhodnutí. Ak príjemca nesplní príkaz na vymáhanie, členské štáty sa majú snažiť o okamžité vynútenie nárokov na vymáhanie podľa vnútroštátneho práva. |
3.2.3 Súdne spory pred vnútroštátnymi súdmi
55. |
Vykonávanie rozhodnutí o vymáhaní môže dať podnet súdnym sporom na vnútroštátnych súdoch. Hoci existovali veľmi významné rozdiely v justičných tradíciách a systémoch členských štátov, možno rozlišovať medzi dvoma hlavnými kategóriami: žalobami, ktoré podáva vymáhajúci orgán v úsilí o súdne nariadenie, ktoré prinúti neochotného príjemcu splatiť neoprávnenú a nezlučiteľnú pomoc, a žalobami, ktoré podáva príjemca napádajúci príkaz na vymáhanie. |
56. |
Analýza uskutočnená v súvislosti so štúdiou o presadzovaní poskytuje dôkaz, že vykonanie rozhodnutia o vymáhaní sa môže oneskoriť o niekoľko rokov, keď vnútroštátne opatrenia prijaté na vykonanie rozhodnutia o vymáhaní sú napadnuté na súde. Toto sa v ešte väčšej miere stáva vtedy, keď je samotné rozhodnutie o vymáhaní napadnuté pred súdmi Spoločenstva a keď sa od národných sudcov vyžaduje, aby pozastavili vykonávanie vnútroštátnych opatrení dovtedy, kým súdy Spoločenstva nerozhodnú o platnosti rozhodnutia o vymáhaní. |
57. |
ESD rozhodol, že príjemca pomoci, ktorý by podľa článku 230 Zmluvy o ES nesporne mohol napadnúť pred európskym súdom rozhodnutie Komisie o vymáhaní, už nemôže napadnúť platnosť rozhodnutia v konaniach pred vnútroštátnymi súdmi z dôvodu protiprávnosti rozhodnutia (58). Z toho vyvodzuje, že príjemca pomoci, ktorý by mohol v súlade s článkami 242 a 243 Zmluvy o ES požiadať pred súdmi Spoločenstva o dočasné zmiernenie a neurobil tak, nemôže požiadať o pozastavenie opatrenia, ktoré vnútroštátne orgány prijali na vykonanie rozhodnutia, z dôvodov súvisiacich s platnosťou rozhodnutia. Táto otázka je vyhradená pre súdy Spoločenstva (59). |
58. |
Na druhej strane, v prípadoch, keď nie je samozrejmé, že žaloba o zrušenie, ktorú proti napadnutému rozhodnutiu podal príjemca pomoci, by bola prípustná, musí sa príjemcovi pomoci ponúknuť náležitá právna ochrana. V prípade, keď príjemca pomoci napadne vykonanie rozhodnutia v konaniach pred vnútroštátnym súdom z dôvodu, že takéto rozhodnutie o vymáhaní je protiprávne, národný sudca musí v súlade s článkom 234 Zmluvy o ES (60) požiadať ESD o prejudiciálne konanie o platnosti takého rozhodnutia. |
59. |
V prípade, že príjemca požiada aj o dočasné zmiernenie vnútroštátnych opatrení prijatých na vykonanie rozhodnutia o vymáhaní kvôli údajnej protiprávnosti rozhodnutia Komisie o vymáhaní, národný sudca musí posúdiť, či daná vec spĺňa podmienky, ktoré stanovil ESD vo veciach Zuckerfabrik (61) a Atlanta (62). Podľa ustanovenej judikatúry môže vnútroštátny súd ponúknuť dočasné zmiernenie, iba ak:
|
3.2.4. Osobitný prípad platobne neschopných príjemcov pomoci
60. |
V rámci predbežnej pripomienky treba pripomenúť, že ESD jednoznačne rozhodol, že skutočnosť, že príjemca pomoci je v platobnej neschopnosti alebo je v konkurznom konaní, nemá žiadny vplyv na jeho povinnosť splatiť neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc (64). |
61. |
Vo väčšine prípadov týkajúcich sa platobne neschopného príjemcu pomoci nebude možné vymôcť celú sumu neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci (vrátane úrokov), pretože aktíva príjemcu nebudú postačovať na uspokojenie nárokov veriteľov. To znamená, že nie je možné v plnej miere tradičným spôsobom obnoviť situáciu ex-ante. Keďže konečným cieľom vymáhania je odstrániť narušenie hospodárskej súťaže, ESD konštatoval, že likvidáciu príjemcu možno v takých prípadoch považovať za prijateľnú možnosť vymáhania (65). Komisia sa preto domnieva, že rozhodnutie nariaďujúce členskému štátu vymôcť neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc od platobne neschopného príjemcu sa môže považovať za riadne vykonané buď po dokončení úplného vymáhania alebo, v prípade čiastočného vymáhania, keď bude spoločnosť zlikvidovaná a jej aktíva sa predajú za trhových podmienok. |
62. |
Pri vykonávaní rozhodnutí o vymáhaní týkajúcich sa platobne neschopných príjemcov majú orgány členského štátu zabezpečiť, že počas celého konkurzného konania sa berie ohľad na záujem Spoločenstva a najmä na potrebu okamžite ukončiť narúšanie hospodárskej súťaže spôsobené poskytnutím neoprávnenej a nezlučiteľnej pomoci. |
63. |
Skúsenosti Komisie však ukázali, že len registrácia nárokov počas konkurzného konania nestačí na zabezpečenie okamžitého a účinného vykonávania rozhodnutí Komisie o vymáhaní. Uplatnenie určitých ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov o konkurze môže negatívne ovplyvniť účinok rozhodnutí o vymáhaní tým, že sa spoločnosti umožní pokračovať v prevádzke aj napriek tomu, že nevrátila celú sumu a tým sa pripustí pokračovanie narúšania hospodárskej súťaže. Na základe svojich skúseností s riešením prípadov vymáhania od platobne neschopných príjemcov sa Komisia domnieva, že je potrebné vymedziť povinnosti členských štátov v rôznych fázach konkurzného konania. |
64. |
Povinnosťou členského štátu je okamžite zaregistrovať svoje nároky v konkurznom konaní (66). V súlade s judikatúrou ESD sa vymáhanie uskutoční podľa vnútroštátnych pravidiel o konkurze (67). Dlžná suma bude teda uhradená podľa štatútu, ktorý jej bol pridelený v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi. |
65. |
V minulosti existovali prípady, keď konkurzný správca odmietol zaregistrovať nároky v rámci konkurzného konania, a to z dôvodu formy neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci (napríklad, keď pomoc bola poskytnutá vo forme kapitálovej injekcie). Komisia sa domnieva, že táto situácia predstavuje problém najmä ak by takéto odmietnutie zbavilo orgány zodpovedné za vykonanie rozhodnutia o vymáhaní všetkých prostriedkov na zabezpečenie toho, aby sa počas konkurzného konania bral riadny ohľad na záujem Spoločenstva. Komisia sa preto domnieva, že členský štát by mal namietať voči odmietnutiu konkurzného správcu zaregistrovať jeho nároky (68). |
66. |
Pokiaľ ide o zabezpečenie okamžitého a účinného vykonania rozhodnutia Komisie o vymáhaní, Komisia sa domnieva, že orgány zodpovedné za vykonanie rozhodnutia o vymáhaní by sa mali odvolať proti každému rozhodnutiu konkurzného správcu alebo konkurzného súdu, ktoré umožní platobne neschopnému príjemcovi pomoci pokračovať v jeho činnosti po lehotách stanovených v rozhodnutí o vymáhaní. Podobne, vnútroštátne súdy, ktoré čelia takejto žiadosti, by mali plne zohľadniť záujem Spoločenstva a najmä potrebu zabezpečiť, že vykonanie rozhodnutia Komisie bude okamžité a že narušenie hospodárskej súťaže spôsobené neoprávnene poskytnutou a nezlučiteľnou pomocou sa čo najskôr skončí. Komisia sa domnieva, že súdy by nemali povoliť ďalšie pokračovanie činnosti platobne neschopného príjemcu, ak nezaplatil celú vymáhanú sumu. |
67. |
V prípade, ak výbor veriteľov navrhne plán pokračovania znamenajúci pokračovanie činnosti príjemcu, vnútroštátne orgány zodpovedné za vykonanie rozhodnutia o vymáhaní môžu tento plán podporiť len vtedy, ak zabezpečí, že pomoc bude v plnom rozsahu splatená v lehotách uvedených v rozhodnutí Komisie o vymáhaní. Členský štát sa najmä nemôže zrieknuť časti svojho nároku, ani nemôže akceptovať žiadne iné riešenie, ktoré by neviedlo k okamžitému skončeniu činnosti príjemcu pomoci. V prípade neexistencie úplného a okamžitého splatenia neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci vnútroštátne orgány zodpovedné za vykonanie rozhodnutia o vymáhaní by mali prijať všetky dostupné opatrenia s cieľom namietnuť proti prijatiu plánu pokračovania, a mali by trvať na skončení činnosti príjemcu pomoci v lehote stanovenej v rozhodnutí o vymáhaní. |
68. |
V prípade likvidácie, pokiaľ pomoc nebola v plnom rozsahu vymožená, má členský štát namietnuť proti akémukoľvek prevodu aktív, ktorý sa nevykoná za trhových podmienok a/alebo je organizovaný tak, aby sa obchádzalo rozhodnutie o vymáhaní. Na dosiahnutie „korektného prevodu aktív“ musí členský štát zabezpečiť, aby sa na nadobúdateľa aktív nepreviedla nenáležitá výhoda, ktorú vytvorila pomoc. To môže nastať v prípade, ak sa aktíva pôvodného príjemcu pomoci prevádzajú na tretiu stranu za cenu, ktorá je nižšia ako ich trhová hodnota, alebo na nástupnícku spoločnosť založenú s cieľom obísť príkaz na vymáhanie. V takom prípade sa príkaz na vymáhanie musí rozšíriť na túto tretiu stranu (69). |
4. DÔSLEDKY NEVYKONANIA ROZHODNUTIA KOMISIE O VYMÁHANÍ
69. |
Členský štát splní rozhodnutie o vymáhaní, keď je pomoc vymožená v plnom rozsahu v rámci stanovenej lehoty, alebo, v prípade platobne neschopného príjemcu pomoci, keď je spoločnosť zlikvidovaná za trhových podmienok. |
70. |
Komisia môže takisto v riadne odôvodnených prípadoch akceptovať predbežné vykonanie rozhodnutia (napr. zaplatenie plnej sumy neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci na viazaný účet (70)), ak je predmetom sporu pred vnútroštátnym súdom alebo súdom Spoločenstva. Členský štát musí zabezpečiť, že spoločnosť stratí výhodu spojenú s neoprávnene poskytnutou a nezlučiteľnou pomocou (71). Členský štát má predložiť na schválenie Komisii odôvodnenie prijatia takého predbežného opatrenia a úplný opis navrhovaného opatrenia. |
71. |
Ak príslušný členský štát nesplnil rozhodnutie o vymáhaní a ak nebol schopný preukázať existenciu absolútnej nemožnosti, Komisia môže začať konanie o porušovaní právnych predpisov. Okrem toho, ak sú splnené určité podmienky, môže požiadať príslušný členský štát, aby pozastavil vyplatenie novej zlučiteľnej pomoci príslušnému príjemcovi alebo príjemcom na základe uplatňovania zásady Deggendorf. |
4.1. Konanie vo veci porušovania právnych predpisov
— Žaloby na základe článku 88 ods. 2 Zmluvy o ES
72. |
Ak príslušný členský štát nesplní rozhodnutie o vymáhaní v rámci stanovenej lehoty a ak nebol schopný preukázať absolútnu nemožnosť, Komisia, ako to už urobila, alebo ktorýkoľvek iný zainteresovaný štát, môže vec priamo postúpiť ESD na základe článku 88 ods. 2 zmluvy. Komisia môže potom uplatňovať argumenty týkajúce sa správania sa výkonných, zákonodarných alebo justičných orgánov príslušného členského štátu, keďže členský štát sa má posudzovať vo svojej celistvosti (72). |
— Žaloby na základe článku 228 ods. 2 Zmluvy o ES
73. |
V prípade, ak ESD odsúdi členský štát za neplnenie rozhodnutia Komisie a ak Komisia usúdi, že príslušný členský štát sa nepodriadil rozsudku ESD, môže Komisia postupovať v danej veci podľa článku 228 ods. 2 zmluvy. V takom prípade Komisia potom, čo poskytla členskému štátu príležitosť predložiť svoje pripomienky, oznámi odôvodnené stanovisko s uvedením bodov, v ktorých sa príslušný členský štát nepodriadil rozsudku ESD. |
74. |
Ak členský štát nepodnikne potrebné opatrenia, aby sa podriadil rozsudku ESD v rámci lehoty stanovenej v odôvodnenom stanovisku, Komisia môže na základe článku 228 ods. 2 Zmluvy o ES postúpiť vec ďalej ESD. Komisia potom požiada ESD, aby uložil príslušnému členskému štátu pokutu. Táto pokuta bude stanovená v súlade s oznámením Komisie o uplatňovaní článku 228 Zmluvy o ES (73) a vypočíta sa na základe týchto troch kritérií: závažnosť porušenia právnych predpisov, jeho trvanie a potreba zabezpečiť, aby samotná pokuta odrádzala od ďalšieho porušovania právnych predpisov. Komisia podľa toho istého oznámenia požiada o zaplatenie jednorazovej sumy postihujúce pokračovanie porušovania právnych predpisov v čase medzi prvým rozsudkom o neplnení a rozsudkom vyneseným podľa článku 228 Zmluvy o ES. Vzhľadom na skutočnosť, že nevykonanie rozhodnutia Komisie o vymáhaní predlžuje narušenie hospodárskej súťaže spôsobené poskytnutím neoprávnenej a nezlučiteľnej pomoci, Komisia nebude váhať využiť túto možnosť, ak sa ukáže potreba zabezpečiť dodržiavanie pravidiel štátnej pomoci. |
4.2. Uplatňovanie judikatúry Deggendorf
75. |
Súd prvého stupňa vo svojom rozsudku vo veci Deggendorf rozhodol, že „keď Komisia posudzuje zlučiteľnosť štátnej pomoci so spoločným trhom, musí zohľadniť všetky relevantné faktory, vrátane, ak je to relevantné, okolností, ktoré už posúdila v predchádzajúcom rozhodnutí, a povinností, ktoré mohla predchádzajúcim rozhodnutím uložiť členskému štátu. Z toho vyplýva, že Komisia má právomoc vziať do úvahy, po prvé, každý nazhromaždený účinok starej […] pomoci a novej […] pomoci a, po druhé, skutočnosť, že [stará] pomoc vyhlásená za neoprávnenú […] nebola splatená“ (74). Pri uplatňovaní tohto rozsudku a s cieľom zabrániť narušeniu hospodárskej súťaže v rozpore so spoločným záujmom môže Komisia nariadiť členskému štátu, aby pozastavil vyplatenie novej zlučiteľnej pomoci podniku, ktorý má k dispozícii neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc podliehajúcu predchádzajúcemu rozhodnutiu o vymáhaní, a to dovtedy, kým sa členský štát opätovne neubezpečí, že príslušný podnik splatil starú neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc. |
76. |
Komisia už niekoľko rokov systematickejšie uplatňuje takzvanú zásadu Deggendorf. V praxi, v priebehu predbežného prešetrovania nového opatrenia pomoci, Komisia požiada členský štát o záväzok pozastaviť vyplatenie novej pomoci jej príjemcovi, ktorý ešte musí splatiť neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc podliehajúcu predchádzajúcemu rozhodnutiu o vymáhaní. Ak členský štát neprijme tento záväzok a/alebo pri nedostatku nesporných údajov o príslušných opatreniach pomoci (75), ktorá bráni Komisii posúdiť celkový vplyv starej a novej pomoci na hospodársku súťaž, Komisia prijme konečné podmienečné rozhodnutie na základe článku 7 ods. 4 procesného nariadenia požadujúce príslušný členský štát, aby pozastavil vyplatenie novej pomoci dovtedy, kým sa neubezpečí, že príslušný príjemca pomoci splatil starú neoprávnene poskytnutú a nezlučiteľnú pomoc, vrátane príslušných úrokov spojených s vymáhaním. |
77. |
Zásada Deggendorf bola medzitým začlenená do usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (76) a do nedávnych nariadení o skupinových výnimkách (77). Komisia plánuje začleniť túto zásadu do všetkých pripravovaných pravidiel a rozhodnutí o štátnej pomoci. |
78. |
Napokon, Komisia víta iniciatívu Talianska začleniť osobitné ustanovenie „Deggendorf“ do svojho dokumentu „Legge Finanziaria 2007“, v ktorom sa ustanovuje, že príjemcovia opatrení novej štátnej pomoci by mali vyhlásiť, že nedisponujú žiadnou neoprávnene poskytnutou alebo nezlučiteľnou štátnou pomocou (78). |
5. ZÁVER
79. |
Zachovanie systému voľnej a nenarušenej hospodárskej súťaže je jedným zo základných pilierov Európskeho spoločenstva. Disciplína v štátnej pomoci ako súčasť európskej politiky hospodárskej súťaže je veľmi dôležitá z hľadiska zabezpečenia, že vnútorný trh zostane oblasťou rovnakých podmienok vo všetkých hospodárskych odvetviach v Európe. Pri plnení tejto hlavnej úlohy majú Komisia a členské štáty spoločný záväzok zabezpečiť riadne vynucovanie disciplíny štátnej pomoci a najmä rozhodnutí o vymáhaní. |
80. |
Komisia vydaním tohto oznámenia prejavuje ochotu zvýšiť uvedomenie si zásad politiky vymáhania, ako ich definovali súdy Spoločenstva, a vysvetliť postupy Komisie, pokiaľ ide o jej politiku vymáhania. Komisia sa zaväzuje riadiť sa týmito pripomenutými zásadami a vyzýva členské štáty, aby požiadali o radu, keď budú čeliť ťažkostiam pri vykonávaní rozhodnutí o vymáhaní. Orgány Komisie zostávajú členským štátom k dispozícii s cieľom poskytovať v prípade potreby ďalšie usmernenia a pomoc. |
81. |
Komisia zasa od členských štátov očakáva, že budú dodržiavať zásady politiky vymáhania. Jedine spoločným úsilím Komisie a členských štátov sa zabezpečí disciplína štátnej pomoci a dosiahne sa vytýčený cieľ, t. j. zachovanie nenarušenej hospodárskej súťaže na vnútornom trhu. |
(1) Akčný plán štátnej pomoci: Nižšia a lepšie cielená štátna pomoc: orientačný plán reformy štátnej pomoci na roky 2005 – 2009.
(2) Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 27.3.1999, s. 1).
(3) Štúdia o vymáhaní zákona o štátnej pomoci na vnútroštátnej úrovni. Štúdie o hospodárskej súťaži 6, Luxemburg, Úrad pre Úradné publikácie Európskych spoločenstiev.
http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/overview/studies.html.
(4) Vec C-70/72, Komisia/Nemecko, [1973] Zb., s. 813, odsek 13.
(5) Vec 121/73, Markmann KG/Nemecko a spolková krajina Šlezvicko-Holštajnsko, [1973] Zb., s. 01495, vec 122/73, Nordsee, Deutsche Hochseefischerei GmbH/Nemecko a spolková krajina Porýnie-Falcko, [1973] Zb., s. 01511, a vec 141/73, Fritz Lohrey/Nemecko a spolková krajina Hesensko, [1973] Zb., s. 01527.
(6) Ú. v. ES C 318, 24.11.1983, s. 3.
(7) Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 140, 30.4.2004, s. 1).
(8) Vec C-301/87, Francúzsko/Komisia, [1990] Zb., s. I-307.
(9) Vec C-415/03, Komisia/Grécko, („Olympic Airways“) [2005] Zb., s. I-03875 a vec C-232/05, Komisia/Francúzsko, („Scott“), [2006], rozsudok z 5. októbra 2006, nyr.
(10) Vec C-188/92, TWD Textilwerke Deggendorf GmbH/Nemecko, („Deggendorf“), [1994] Zb., s. I-00833.
(11) Vec C-75/97, Belgicko/Komisia [1999] Zb., s. I – 03671, odsek 65.
(12) Vec C-183/91, Komisia/Grécko [1993] Zb., s. I-3131, odsek 16.
(13) Spojené veci C-278/92, C-279/92 a C-280/92, Španielsko/Komisia, [1994] Zb., s. I-04103, odsek 75.
(14) Vec C-348/93, Komisia/Taliansko, [1995] Zb., s. I-673, odsek 27.
(15) Vec T-459/93, Siemens/Komisia, [1995] Zb., s. II-1675, odseky 97 až 101.
(16) Vec C-415/03, Komisia/Grécko, citované v poznámke pod čiarou č. 9.
(17) Vec C-232/05, Komisia/Francúzsko, citované v poznámke pod čiarou č. 9.
(18) O zásade ochrany oprávneného očakávania pozri vec C-24/95, Alcan, [1997] Zb., s. I-1591, odsek 25, vec C-5/89, BUG-Alutechnik, [1990] Zb., s. I-3437, odseky 13 a 14. Napríklad, keď ESD uznal existenciu oprávnených očakávaní na strane príjemcu, pozri vec C-223/85, RSV, [1987] Zb., s. 4617.
(19) O zásade právnej istoty pozri T-115/94, Opel Austria GmbH/Rada, [1997] Zb., s. II-00039 a vec C-372/97, Taliansko/Komisia, [2004] Zb., s. I-3679, odseky 116 až 118, spojené veci C-74/00P a C-75/00, P Falck a Acciaierie di Bolzano/Komisia, [2002] Zb., s. I-7869, odsek 140. Pozri tiež vec T-308/00, Saltzgitter/Komisia, [2004] Zb., s. II-01933, odsek 166.
(20) Výklad pojmu „akýkoľvek akt vykonaný Komisiou“ pozri vec T-369/00, Département du Loiret/Komisia, [2003] Zb., s. II-01789.
(21) Vec 94/87, Komisia/Nemecko, [1989] Zb., s. 175.
(22) Vec C-404/00, Komisia/Španielsko, [2003] Zb., s. I-6695.
(23) Vec C-280/95, Komisia/Taliansko, [1998] Zb., s. I-259.
(24) Vec C-24/95, Alcan, [1997] Zb., s. 1591, odseky 34-37.
(25) Vec C-303/88, Taliansko/Komisia, [1991] Zb., s. I-1433.
(26) Vec C-52/84, Komisia/Belgicko, [1986] Zb., s. 89, odsek 9.
(27) Vec C-52/84, Komisia/Belgicko, citovaná poznámka pod čiarou č. 26, odsek 14.
(28) Vec C-499/99, Komisia/Španielsko, [2002] Zb., s. I-06301.
(29) Vec C-280/95, Komisia/Taliansko, citovaná poznámka pod čiarou č. 23.
(30) Vec C-6/97, Taliansko/Komisia, [1999] Zb., s. I-2981, odsek 34.
(31) Vec C-415/03, Komisia/Grécko, citovaná poznámka pod čiarou č. 9.
(32) Vec C-232/05, Komisia/Francúzsko, citovaná poznámka pod čiarou č. 9.
(33) Vec C-404/00, Komisia/Španielsko, citovaná poznámka pod čiarou č. 22.
(34) Vec C-94/87, Komisia/Nemecko, [1989] Zb., s. 175, odsek 9, vec C-348/93, Komisia/Taliansko, citovaná poznámka pod čiarou č. 14, odsek 17.
(35) Ilustráciu návrhov na implementáciu pozri vec C-209/00, Komisia/Nemecko, [2002] Zb., s. I-11695.
(36) Vec 94/87, Komisia/Nemecko, citovaná poznámka pod čiarou č. 34, odsek 10.
(37) Vec C-303/88, Taliansko/Komisia, [1991] Zb., s. I-1433, odsek 57; vec C-277/00, Nemecko/Komisia, („SMI“), [2004] Zb., s. I-3925, odsek 75.
(38) Vec C-277/00, Nemecko/Komisia, citovaná poznámka pod čiarou č. 37.
(39) Vec C-328/99 a C-399/00, Taliansko a SMI 2 Multimedia Spa/Komisia. Ďalší príklad obchádzania, pozri vec C-415/03, Komisia/Grécko, vyššie uvedená poznámka pod čiarou č. 9.
(40) Vec C-328/99 a C-399/00, Taliansko o SIM 2 Multimedia/Komisia, [2003], s. I-4035, odsek 83.
(41) V prípade privatizácie spoločnosti, ktorá dostala štátnu pomoc, ktorú Komisia vyhlásila za zlučiteľnú, členský štát zahrnie do zmluvy o privatizácii doložku vymedzujúcu ručenie, aby ochránil kupujúceho spoločnosti proti riziku, že pôvodné rozhodnutie Komisie schvaľujúce pomoc by súdy Spoločenstva zvrátili a nahradili rozhodnutím Komisie nariaďujúcim vymáhanie tejto pomoci od príjemcu. Takáto doložka by mohla zabezpečiť úpravu ceny, ktorú kupujúci zaplatil za privatizovanú spoločnosť, aby sa náležite zohľadnilo nové ručenie za vymáhanie.
(42) Vec C-277/00, Nemecko/Komisia, citovaná poznámka pod čiarou č. 37, odsek 80.
(43) Vec C-310/99, Taliansko/Komisia, [2002] Zb., s. I-2289, odsek 91.
(44) Vec C-277/00, Nemecko/Komisia, citovaná poznámka pod čiarou č. 37, odseky 74 – 76.
(45) Vec C-480/98, Španielsko/Komisia, [2000] Zb., s. I 8717, odsek 25 a spojené veci C-67/85, C-68/85 a C-70/85, Kwekerij van der Kooy BV a iní/Komisia [1988] Zb., s. 219.
(46) V tejto súvislosti pozri výnimku z veci S-480/98, Španielsko/Komisia, citovaná poznámka pod čiarou č. 45, odseky 36 a nasl.
(47) Vec C-207/05, Komisia/Taliansko, [2006] Zb., s. I-00070, odsek 31-36; pozri tiež vec C-378/98, Komisia/Belgicko, [2001] Zb., s. I-5107, odsek 28 a vec C-232/05, Komisia/Francúzsko, citovaná poznámka pod čiarou č. 9.
(48) Vec C-5/86, Komisia/Belgicko, [1987] Zb., s. 1773.
(49) Vec C-207/05, Komisia /Taliansko (2006), rozsudok z 1. júna 2006.
(50) Vec 249/85, Albako Margarinefabrik Maria von der Linde GmbH & Co. KG/Bundesanstalt für landwirtschaftliche Marktordnung, [1987] Zb., s. 02345.
(51) Pozri stranu 521 štúdie.
(52) Vec T-459/93, Siemens/Komisia, [1995] Zb., s. II-1675, odsek 83. Pozri tiež vec C-148/04, Unicredito Spa/v Agenzia delle Entrate, Ufficio Genova I, [2005, Zb., s. I-11137, odseky 117 – 120.
(53) Pozri štúdiu s. 522 a nasl.
(54) V tejto súvislosti štúdia zdôrazňuje nedávny pokus nemeckých orgánov vynútiť si nárok na vymáhanie vo veci Kvaerner Warnow Werft, kde sa pomoc poskytla podľa zmluvy na základe súkromného práva. Keď príjemca odmietol splatiť pomoc, príslušný orgán sa rozhodol, že nepodá žalobu na občianskoprávne súdy, ale vydal administratívny výnos nariaďujúci okamžité splatenie pomoci. Okrem toho vyhlásil tento výnos za okamžite vynútiteľný. Vyšší správny súd spolkovej krajiny Berlín-Brandenbursko rozhodol, že príslušný orgán nebol povinný vymáhať pomoc rovnakým spôsobom, akým bola udelená a súhlasil s tým, že „effet utile“ rozhodnutia Komisie vyžadoval, aby príslušný orgán mal povolené vymáhať pomoc cestou administratívneho výnosu. Ak bude tento rozsudok v ďalšom konaní potvrdený, možno očakávať, že vymáhanie pomoci v Nemecku sa bude v budúcnosti vykonávať v zásade na základe administratívnych predpisov.
(55) Vec C-13/01, Safalero, [2003] Zb., s. I-8679, odseky 49 – 50.
(56) Vec C-48/71, Komisia/Taliansko, [1972] Zb., s. 00529.
(57) Vec C-232/05, Komisia / Francúzsko, citovaná poznámka pod čiarou č. 9.
(58) Vec C-188/92, TWD Textilwerke Deggendorf GmbH/Nemecko, citovaná poznámka pod čiarou č. 10.
(59) Potvrdené vo veci C-232/05, Komisia/Francúzsko, citovaná poznámka pod čiarou č. 9.
(60) Vec C-346/03, Atzeni a i., [2006], s. I-01875, odseky 30 – 34.
(61) Spojené veci C-143/88 a C-92/89, Zuckerfabrik Süderdithmarschen A.G. a i., [1991], Zb., s. I-415, odseky 23 a nasl.
(62) Vec C-465/93, Atlanta Fruchthandelsgesellschaft mbH a i., [1995], Zb., s. I-3761, odsek 51.
(63) Vec C-465/93, Atlanta Fruchthandelsgesellschaft mbH a i., citovaná poznámka pod čiarou č. 61, odsek 51.
(64) Vec C-42-93, Španielsko/Komisia („Merco“) [1994], Zb., s. I-4175.
(65) Vec C-52/84, Komisia/Belgicko; [1986] Zb., s. 9.
(66) C-142/87 Komisia /Belgicko, [1990] Zb., I-959 odsek 62.
(67) Vec C-142/87, takisto vec C-499/99, Komisia/Španielsko („Magefesa“), [2002] Zb., I – 603 odseky 28 – 44.
(68) V tejto súvislosti pozri takisto rozhodnutie obchodnej komory súdu v Ambergu z 23. júla 2001 týkajúce sa pomoci poskytnutej Nemeckom pre „Neue Maxhüte- Stahlwerke GmbH“ [rozhodnutie Komisie 96/178/ESUO (Ú. v. ES L 53, 2.3.1996, s. 41)]. V tomto prípade nemecký súd neprijal odmietnutie konkurzného správcu zaregistrovať nároky vyplývajúce z neoprávnene poskytnutej a nezlučiteľnej pomoci vo forme kapitálovej injekcie, keďže by zabránilo výkonu rozhodnutia o vymáhaní.
(69) Vec C-277/00, Nemecko/Komisia, citovaná poznámka pod čiarou č. 37.
(70) Prakticky to znamená, že zaplatenie celej sumy pomoci a úrokov na viazaný účet možno nariadiť osobitnou zmluvou, ktorú podpíše banka a príjemca pomoci a ktorou strany súhlasia s tým, že suma bude uvoľnená v prospech jednej alebo druhej strany, ako náhle sa skončí súdny spor.
(71) Na rozdiel od zriadenia viazaného účtu nemožno bankové záruky považovať za adekvátne predbežné opatrenie, pretože príjemca má stále k dispozícii celú sumu pomoci.
(72) Vec C-224/01, Köbler, [2003] Zb., s. I-10239, odseky 31 – 33; vec C-173/03, Traghetti del Mediterraneo, [2003], s. I-05177, odseky 30 – 33.
(73) Oznámenie Komisie o uplatňovaní článku 228 Zmluvy o ES – SEK/2005/1658 (Ú. v. EÚ C 126, 7.6.2007, s. 15).
(74) Vec T-244/93 a T-486/93, TWD Deggendorf/Komisia, [1995] Zb., s. II-2265, odsek 56.
(75) Napr. v prípade neoprávnených a nezlučiteľných schém, keď suma a príjemcovia pomoci nie sú Komisii známi.
(76) Ú. v. EÚ C 244, 1.10.2004, s. 2, odsek 23.
(77) Nariadenie Komisie (ES) č. 1628/2006 z 24. októbra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na národnú regionálnu investičnú pomoc, Ú. v. EÚ L 302, 1.11.2006, s. 29.
(78) Legge 27 dicembre 2006, n. 296, art. 1223.
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/18 |
Stanovisko Poradného výboru pre obmedzujúce postupy a dominantné postavenie prijaté na jeho 416. zasadnutí dňa 18. septembra 2006 k predbežnému návrhu rozhodnutia vo veci COMP/C2/38.681 – Dohoda o rozšírení z Cannes
(2007/C 272/06)
1. |
Poradný výbor súhlasí s Komisiou, že doložka 9(a) Dohody o rozšírení z Cannes môže mať za následok zabránenie poskytnutia zliav organizácie kolektívnej správy, ktorá dojednáva s nahrávacou spoločnosťou dohodu o centrálnom licencovaní, a tým prispieť k nepriamemu stanoveniu cien. |
2. |
Poradný výbor súhlasí s Komisiou, že doložka 7(a)(i) Dohody o rozšírení z Cannes spĺňa svoj účel a môže spôsobiť kryštalizáciu súčasných trhových štruktúr a zabrániť potenciálnej hospodárskej súťaži medzi organizáciami kolektívnej správy a hudobnými vydavateľstvami a/alebo nahrávacími spoločnosťami. |
3. |
Poradný výbor súhlasí s Komisiou, že predkladané záväzky dostačujú na splnenie záujmov Komisie, pokiaľ ide o súlad jednotlivých doložiek s článkom 81 Zmluvy o založení ES a článkom 53 Dohody o EHP. |
4. |
Poradný výbor súhlasí s Komisiou, že konania sa môžu uzatvoriť prostredníctvom rozhodnutia podľa článku 9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1/2003, podľa ktorého sú záväzky záväzné pre všetky zmluvné strany Dohody o rozšírení z Cannes. |
5. |
Poradný výbor súhlasí s Komisiou, že vzhľadom na prekladané záväzky, predbežné posúdenie a pripomienky, ktoré predložili zainteresované tretie strany, dôvody na konanie Komisie viac nepretrvávajú, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003. |
6. |
Poradný výbor odporúča, aby sa jeho stanovisko uverejnilo v Úradnom vestníku Európskej únie. |
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/19 |
Záverečná správa vyšetrovateľa vo veci COMP/C2/38.681 – Dohoda o rozšírení z Cannes
(podľa článkov 15 a 16 rozhodnutia Komisie (2001/462/ES, ESUO) z 23. mája 2001 o pôsobnosti vyšetrovateľov v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže – Ú. v. ES L 162, 19.6.2001, s. 21)
(2007/C 272/07)
Návrh rozhodnutia predložený Komisii podľa článku 9 nariadenia Rady (ES) č. 1/2003 sa týka piatich hlavných hudobných vydavateľstiev a trinástich organizácií kolektívnej správy, ktoré uzatvorili tzv. Dohodu o rozšírení z Cannes týkajúcu sa správy mechanických autorských práv.
Universal Music BV podal Komisii 27. februára 2003 sťažnosť, v ktorej sa uvádza, že niektorými podmienkami dohody došlo k porušeniu článku 81 Zmluvy o ES. Následne bola Dohoda o rozšírení z Cannes 1. júla 2003 oznámená Komisii podľa nariadenia č. 17/62. Postup oznámenia bol však prerušený 1. mája 2004 z dôvodu nadobudnutia účinnosti nariadenia (ES) č. 1/2003.
Dňa 23. januára 2006 Komisia zaslala predbežné posúdenie trinástim organizáciám kolektívnej správy mechanických autorských práv a piatim hlavným hudobným vydavateľstvám, ktoré sú zmluvnými stranami Dohody o rozšírení z Cannes. Vo svojom predbežnom posúdení Komisia označila dve ustanovenia Dohody o rozšírení z Cannes, z ktorých vyplývajú obavy, pokiaľ ide o ich zlučiteľnosť s článkom 81 Zmluvy o ES a článkom 53 Dohody o EHP: ustanovenie 9 písm. a), ktorým sa obmedzuje možnosť organizácií kolektívnej správy poskytovať rabaty komerčným užívateľom, a ustanovenie 7 písm. a) bod i), podľa ktorého organizácie kolektívnej správy nesmú vykonávať akékoľvek aktivity na trhoch vydávania hudby alebo výroby hudobných záznamov.
Počas predbežných diskusií ponúkli strany dohody záväzky s cieľom uspokojiť obavy vyjadrené Komisiou. Oznámenie podľa článku 27 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1/2003 bolo uverejnené v úradnom vestníku 23. mája 2006 s cieľom podrobiť tieto záväzky trhovému testu. Oznámením boli vyzvané tretie strany, aby predložili pripomienky v lehote jedného mesiaca odo dňa uverejnenia. Následne Universal International Music BV svoju sťažnosť 5. júla 2006 stiahol.
Na základe záväzkov a trhového testu príslušné útvary Komisie usúdili, že dôvody na konanie zo strany Komisie pominuli a bez toho, aby bol dotknutý článok 9 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1/2003, sa konanie v tejto veci ukončí.
Od strán dohody alebo tretích strán som nedostal žiadne otázky alebo vyjadrenia. Strany dohody formálne deklarovali, že im bol poskytnutý dostatočný prístup k informáciám, ktoré považovali za potrebné na účely ponúknutia záväzkov s cieľom uspokojiť obavy vyjadrené Komisiou. Vzhľadom na uvedené skutočnosti táto vec nevyžaduje žiadne osobitné pripomienky, pokiaľ ide o právo na vypočutie.
V Bruseli 18. septembra 2006
Serge DURANDE
INFORMÁCIE TÝKAJÚCE SA EURÓPSKEHO HOSPODÁRSKEHO PRIESTORU
Súdny dvor EZVO
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/20 |
Žiadosť o poradné stanovisko Súdneho dvora EZVO zo strany Héraðsdómur Reykjavíkur zo dňa 19. marca 2007 vo veci Jón Gunnar Þorkelsson/Gildi-lífeyrissjóður (Dôchodkový fond Gildi)
(Vec E-4/07)
(2007/C 272/08)
Listom z 19. marca 2007, ktorý bolo doručený na podateľňu súdu 26. marca 2007, požiadal Héraðsdómur Reykjavíkur (okresný súd v Reykjavíku) Súdny dvor EZVO o poradné stanovisko vo veci Jón Gunnar Þorkelsson/Gildi-lífeyrissjóður (Dôchodkový fond Gildi) v týchto otázkach:
1. |
Znamená výraz „sociálne zabezpečenie“ v zmysle Dohody o EHP, a najmä článku 29 hlavného textu tejto dohody a nariadenia Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnané osoby, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodiny, ktoré sa pohybujú v rámci Spoločenstva, nárok na dávky v invalidite, ktoré sa poskytujú v rámci systému dôchodkových fondov napríklad na Islande? |
2. |
Bez ohľadu na to, či je odpoveď na otázku 1 kladná alebo záporná, okresný súd sa pýta, či ustanovenia Dohody o EHP o voľnom pohybe pracovníkov, a najmä články 28 a 29, sa môžu vykladať tak, že pravidlo v stanovách Združenia islandských dôchodkových fondov, ktoré stanovuje právo na osobitné dávky (právo na zvýšenie dávok) pod podmienkou, že dotknutá osoba aspoň po dobu 6 až 12 mesiacov pred úrazom platila príspevky do islandského dôchodkového fondu, ktorý je stranou Dohody o vzťahoch medzi dôchodkovými fondmi, je zlučiteľné s Dohodou o EHP v prípade, ak dôvodom prečo osoba nespĺňa túto podmienku je, že sa presťahovala do iného štátu EHP s cieľom pokračovať v zamestnaní porovnateľnom so zamestnaním, ktoré vykonávala v minulosti, a prispievala do dôchodkového fondu v tomto štáte. |
3. |
Vykladá sa nariadenie Rady (EHS) č. 1408/71 zo 14. júna 1971 o uplatňovaní systémov sociálneho zabezpečenia na zamestnané osoby, samostatne zárobkovo činné osoby a ich rodiny, ktoré sa pohybujú v rámci Spoločenstva, v tom zmysle, že pracovníci musia predložiť žiadosť o dávky v štáte, v ktorom sídlili a v ktorom mali nárok na sociálne zabezpečenie v čase úrazu? |
V Oznamy
ADMINISTRATÍVNE POSTUPY
Komisia
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/21 |
Výzva Európskeho úradu pre dohľad nad GNSS na predkladanie návrhov v rámci pracovného programu Spolupráca siedmeho rámcového programu ES pre výskum, technologický vývoj a demonštračné činnosti
(2007/C 272/09)
Týmto sa oznamuje uverejnenie výzvy Európskeho úradu pre dohľad nad GNSS na predkladanie návrhov v rámci pracovného programu Spolupráca siedmeho rámcového programu Európskeho spoločenstva pre výskum, technologický vývoj a demonštračné činnosti (2007 až 2013).
Očakáva sa predkladanie návrhov k tejto výzve.
|
Špecifický program „Spolupráca“:
|
Táto výzva na predkladanie návrhov sa týka pracovného programu, ktorý bol prijatý na základe rozhodnutia Komisie C(2007) 2460 z 11. júna 2007.
Informácie o rozpočte, lehotách a podrobných podmienkach týkajúcich sa výzvy, pracovný program, opis predmetov činností a usmernenia pre žiadateľov o spôsobe predkladania návrhov sa nachádzajú na internetovej stránke CORDIS:
http://cordis.europa.eu/fp7/calls/
KONANIA TÝKAJÚCE SA VYKONÁVANIA POLITIKY HOSPODÁRSKEJ SÚŤAŽE
Komisia
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/22 |
Predbežné oznámenie o koncentrácii
(Vec COMP/M.4946 – Goldman Sachs/Sintonia SpA/Sintonia)
Vec, ktorá môže byť posúdená v zjednodušenom konaní
(Text s významom pre EHP)
(2007/C 272/10)
1. |
Komisii bolo dňa 29. októbra 2007 podľa článku 4 nariadenia Rady (ES) č. 139/20041 (1) doručené oznámenie o zamýšľanej koncentrácii, ktorou podnik The Goldman Sachs Group, Inc. („Goldman Sachs“, USA) a podnik Sintonia SpA („Sintonia SpA“, Taliansko) patriaci do skupiny Benetton získavajú v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady prostredníctvom nákupu akcií spoločnú kontrolu nad podnikom Sintonia SA („Sintonia“, Taliansko). |
2. |
Predmet činnosti dotknutých podnikov:
|
3. |
Na základe predbežného posúdenia a bez toho, aby bolo dotknuté konečné rozhodnutie v tejto veci, sa Komisia domnieva, že oznámená transakcia by mohla spadať do rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 139/2004. V súlade s oznámením Komisie týkajúcim sa zjednodušeného konania pre posudzovanie určitých druhov koncentrácií podľa nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (2) je potrebné uviesť, že túto vec je možné posudzovať v súlade s postupom stanoveným v oznámení. |
4. |
Komisia vyzýva zainteresované tretie strany, aby predložili prípadné pripomienky k zamýšľanej koncentrácii. Pripomienky musia byť Komisii doručené najneskôr do 10 dní od dátumu uverejnenia tohto oznámenia. Pripomienky je možné zaslať faxom (fax. č.: (32-2) 296 43 01 alebo 296 72 44) alebo poštou s uvedením referenčného čísla COMP/M.4946 – Goldman Sachs/Sintonia SpA/Sintonia na túto adresu:
|
(1) Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2004, s. 1.
(2) Ú. v. EÚ C 56, 5.3.2005, s. 32.
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/23 |
Predbežné oznámenie o koncentrácii
(Vec COMP/M.4883 – PetroFina/Galactic/Futerro JV)
Vec, ktorá môže byť posúdená v zjednodušenom konaní
(Text s významom pre EHP)
(2007/C 272/11)
1. |
Komisii bolo dňa 9. novembra 2007 podľa článku 4 a na základe postúpenia podľa článku 4 ods. 5 nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (1) doručené oznámenie o zamýšľanej koncentrácii, ktorou podnik PetroFina S.A./N.V. („PetroFina“, Belgicko) patriaci do skupiny Total („Total“, Francúzsko) a podnik Galactic S.A./N.V. v konečnom dôsledku kontrolovaný podnikom Finasucre S.A. („Finasucre“, Belgicko) a podnikom Frederic van Gansberghe S.A./N.V. („FVG“, Belgicko) získavajú v zmysle článku 3 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady spoločnú kontrolu nad podnikom Futerro S.A./N.V („Futerro“, Belgicko) prostredníctvom kúpy akcií v novozaloženej spoločnosti tvoriacej spoločný podnik. |
2. |
Predmet činnosti dotknutých podnikov:
|
3. |
Na základe predbežného posúdenia a bez toho, aby bolo dotknuté konečné rozhodnutie v tejto veci, sa Komisia domnieva, že oznámená transakcia by mohla spadať do rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 139/2004. V súlade s oznámením Komisie týkajúcim sa zjednodušeného konania pre posudzovanie určitých druhov koncentrácií podľa nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (2) je potrebné uviesť, že túto vec je možné posudzovať v súlade s postupom stanoveným v oznámení. |
4. |
Komisia vyzýva zainteresované tretie strany, aby predložili prípadné pripomienky k zamýšľanej koncentrácii. Pripomienky musia byť Komisii doručené najneskôr do 10 dní od dátumu uverejnenia tohto oznámenia. Pripomienky je možné zaslať Komisii faxom (fax. č.: (32-2) 296 43 01 alebo 296 72 44) alebo poštou s uvedením referenčného čísla COMP/M.4883 – PetroFina/Galactic/Futerro JV na túto adresu:
|
(1) Ú. v. EÚ L 24, 29.1.2004, s. 1.
(2) Ú. v. EÚ C 56, 5.3.2005, s. 32.
15.11.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 272/s3 |
OZNAM
Dňa 15. novembra 2007 bude v Úradnom vestníku Európskej únie C 272 A uverejnený Spoločný katalóg odrôd poľnohospodárskych rastlinných druhov – 7. dodatok k 25. úplnému vydaniu.
Predplatitelia úradného vestníka môžu získať bezplatne rovnaký počet výtlačkov a jazykových znení tohto úradného vestníka ako predplatených. Musia však vrátiť správne vyplnenú priloženú objednávku s uvedením predplatiteľského evidenčného čísla (kód uvedený na ľavej strane štítka, začínajúci sa písmenom O/...). Tento úradný vestník bude bezplatne k dispozícii rok odo dňa jeho uverejnenia.
Ostatní záujemcovia si ho môžu objednať za poplatok v niektorom z našich predajných miest (pozri http://publications.europa.eu/others/sales_agents_sk.html).
Tento úradný vestník – ako aj ostatné úradné vestníky (série L, C, CA, CE) – si možno pozrieť bezplatne na internetovej adrese: http://eur-lex.europa.eu.