24.6.2019 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 213/13 |
Odvolanie podané 3. apríla 2019: Andrew Clarke proti uzneseniu Všeobecného súdu (piata komora) z 25. marca 2019 vo veci T-731/18, Clarke/Komisia
(Vec C-284/19 P)
(2019/C 213/12)
Jazyk konania: angličtina
Účastníci konania
Odvolateľ: Andrew Clarke (v zastúpení: E. Lock, solicitor)
Ďalší účastník konania: Európska komisia
Návrhy odvolateľa
Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:
— |
vrátil vec späť na rozhodnutie Všeobecnému súdu, ktorý pri rozhodovaní zohľadní závery Súdneho dvora, |
— |
rozhodol, že najneskôr do 12. apríla 2019 (alebo do iného dátumu, do ktorého môže dôjsť k predĺženiu lehoty podľa článku 50 ZFEÚ)
|
— |
rozhodol, že účastníci konania sa môžu prípadne obrátiť na Všeobecný súd za účelom získania ďalších pokynov, |
— |
uložil Komisii povinnosť nahradiť trovy konania odvolateľa. |
Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
Odvolateľ uvádza na podporu svojho odvolania jeden odvolací dôvod:
Všeobecný súd v uznesení z 25. marca 2019 nesprávne pochopil, čoho sa odvolateľ svojím návrhom domáha, chybne konštatoval, že odvolateľ takýto návrh nemôže podať a že Všeobecný súd nemá právomoc rozhodnúť o takomto návrhu.
Navrhovateľ sa nedomáhal, aby Komisia začala konanie o nesplnení povinnosti proti Spojenému kráľovstvu. Tým, čo sa požaduje, je zrušenie dvoch rozhodnutí Komisie, pričom Všeobecný súd jedno z nich nesprávne identifikoval. Judikatúra, na ktorú sa odvolal Všeobecný súd, v tomto smere buď nijako nepodporuje záveru, vo vzťahu ku ktorému bola citovaná, alebo je irelevantná. Odvolateľ sa môže domáhať zrušenia týchto rozhodnutí v rozsahu, v ktorom mu boli určené alebo v ktorom sa ho priamo a osobne týkajú. Alternatívne sa navrhovateľ môže domáhať aj rozhodnutia podľa článku 265 ZFEÚ na základe toho, že Komisia sa dopustila nečinnosti, keď voči Spojenému kráľovstvu nevydala odôvodnené stanovisko, čo je povinná urobiť podľa prvej časti článku 258 ZFEÚ, a to vzhľadom na jej implicitné akceptovanie v druhom z týchto rozhodnutí, že Spojené kráľovstvo porušuje právo Únie, keď začala posudzovať svoju voľnú úvahu podľa druhej časti článku 258 ZFEÚ. Je teda opodstatnené tvrdiť, že by odôvodnené stanovisko malo byť určené aj navrhovateľovi a/alebo že by sa ho priamo a osobne dotýkalo. Navrhovateľ sa tiež môže domáhať vydania príkazu na konanie a nariadenia predbežného opatrenia v súvislosti s jeho žalobou na základe článku 265 ZFEÚ.