6.11.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 374/10 |
Rozsudok Súdneho dvora (piata komora) z 10. augusta 2017 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Rechtbank Amsterdam – Holandsko) – Vykonanie Európskeho zatykača vydaného na Sławomira Andrzeja Zdziaszeka
(Vec C-271/17 PPU) (1)
((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Naliehavé prejudiciálne konanie - Policajná a súdna spolupráca v trestných veciach - Európsky zatykač - Rámcové rozhodnutie 2002/584/SVV - Postupy odovzdávania medzi členskými štátmi - Podmienky výkonu - Dôvody na nepovinné nevykonanie - Článok 4a ods. 1 vložený rámcovým rozhodnutím 2009/299/SVV - Zatykač vydaný na účely výkonu trestu odňatia slobody - Pojem „konanie, ktoré viedlo k vydaniu rozhodnutia“ - Konanie týkajúce sa zmeny predtým uložených trestov - Rozhodnutie ukladajúce súhrnný trest - Rozhodnutie vydané bez toho, aby sa dotknutá osoba osobne zúčastnila konania - Odsúdená osoba, ktorá sa osobne nezúčastnila konania pri jej pôvodnom odsúdení ani v rámci prvostupňového konania, či odvolacieho konania - Osoba, ktorú v odvolacom konaní obhajoval právny zástupca - Zatykač, ktorý v tejto súvislosti neobsahuje žiadne informácie - Dôsledky pre vykonávajúci súdny orgán))
(2017/C 374/13)
Jazyk konania: holandčina
Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
Rechtbank Amsterdam
Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
Sławomir Andrzej Zdziaszek
Výrok rozsudku
1. |
Pojem „konanie, ktoré viedlo k vydaniu rozhodnutia“ v zmysle článku 4a ods. 1 rámcového rozhodnutia Rady 2002/584/SVV z 13. júna 2002 o európskom zatykači a postupoch odovzdávania osôb medzi členskými štátmi, zmeneného rámcovým rozhodnutím Rady 2009/299/SVV z 26. februára 2009, sa má vykladať tak, že sa nevzťahuje iba na stupeň konania, v ktorom bolo vydané rozhodnutie o odvolaní, ktorým sa na základe opätovného meritórneho preskúmania veci s konečnou platnosťou rozhodlo o vine dotknutej osoby, ale aj na nasledujúce konanie, ako je konanie, ktoré viedlo k vydaniu rozsudku ukladajúceho súhrnný trest dotknutý vo veci samej a na základe ktorého sa prijalo rozhodnutie, ktorým bola s konečnou platnosťou zmenená výška pôvodne uloženého trestu, pokiaľ mal orgán, ktorý prijal posledné uvedené rozhodnutie, v tejto súvislosti určitú mieru voľnej úvahy. |
2. |
Rámcové rozhodnutie 2002/584 zmenené rámcovým rozhodnutím 2009/299 sa má vykladať v tom zmysle, že pokiaľ sa dotknutá osoba osobne nezúčastnila konania, ktoré je relevantné, alebo konaní, ktoré sú relevantné na uplatnenie článku 4a ods. 1 tohto rámcového rozhodnutia v znení zmien, a pokiaľ v informáciách obsiahnutých vo formulári jednotného vzoru európskeho zatykača nachádzajúcom sa v prílohe uvedeného rámcového rozhodnutia ani v informáciách získaných na základe článku 15 ods. 2 tohto rámcového rozhodnutia v znení zmien nie sú uvedené dostatočné údaje na preukázanie existencie jednej zo situácií uvedených v článku 4a ods. 1 písm. a) až d) rámcového rozhodnutia 2002/584 v znení zmien, má vykonávajúci súdny orgán možnosť odmietnuť vykonanie európskeho zatykača. Toto rámcové rozhodnutie v znení zmien však uvedenému orgánu nebráni, aby zohľadnil všetky okolnosti veci, ktorá mu bola predložená na rozhodnutie, a overil, či bolo v priebehu relevantného konania alebo relevantných konaní dodržané právo dotknutej osoby na obhajobu. |
(1) Ú. v. EÚ C 277, 21.8.2017.