30.1.2017 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 30/26 |
Odvolanie podané 23. novembra 2016: Viktor Fedorovyč Janukovyč proti rozsudku Všeobecného súdu (deviata komora) z 15. septembra 2016 vo veci T-346/14, Janukovyč/Rada
(Vec C-598/16 P)
(2017/C 030/31)
Jazyk konania: angličtina
Účastníci konania
Odvolateľka: Viktor Fedorovyč Janukovyč (v zastúpení: T. Beazley QC)
Ďalší účastníci konania: Rada Európskej únie, Európska komisia, Poľská republika
Návrhy odvolateľa
Odvolateľ navrhuje, aby Súdny dvor:
— |
zrušil rozsudok Všeobecného súdu (deviata rozšírená komora) z 15. septembra 2016 vo veci T-346/14 v rozsahu spresnenom v odvolaní, konkrétne body 2 a 4 výroku tohto rozsudku, |
— |
vyhovel návrhu podanému odvolateľom v konaní pred Všeobecným súdom v rozsahu spresnenom nižšie, konkrétne
v rozsahu, v akom sa tieto opatrenia týkajú odvolateľa, a |
— |
zaviazal Radu Európskej únie, aby nahradila trovy odvolacieho konania a trovy v súvislosti s návrhom na zrušenie podaným v návrhu na úpravu. |
Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
1. |
Prvý odvolací dôvod je založený na tvrdení, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď dospel k záveru, že kritérium na zapísanie do zoznamu uvedené v článku 1 ods. 1 rozhodnutia Rady 2014/119/SZBP, zmeneného a doplneného druhým rozhodnutím o zmene a doplnení, je v súlade s cieľmi spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky uvedenými v článku 21 Zmluvy o Európskej únii. Všeobecný súd neuznal, že údajná sprenevera štátnych finančných prostriedkov musí byť prinajmenšom predmetom prebiehajúceho trestného stíhania alebo iného súdneho konania v dotknutom štáte za okolností, keď tak, ako v prejednávanej vec, existujú dôveryhodné dôkazy, že dotknutý štát nemá ustálenú a adekvátnu históriu dodržiavania základných zásad ľudských práv alebo dodržiavania pravidiel právneho štátu. |
2. |
Druhý odvolací dôvod je založený na tvrdení, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď (1) nedospel k záveru, že existuje dostatok dôkazov, že Ukrajina nemá ustálenú a adekvátnu históriu dodržiavania základných zásad ľudských práv alebo dodržiavania pravidiel právneho štátu a (2) opísal niektoré ukrajinské orgány, z ktorých dôkazov vychádzala Rada Európskej únie, ako „vysoké súdne orgány“. Všeobecný súd ďalej pochybil, keď neuviedol odôvodnenie svoju pohľadu v súvislosti s bodmi (1) a (2). |
3. |
Tretí odvolací dôvod je založený na tvrdení, že Všeobecný súd vychádzal z nesprávneho právneho posúdenia, keď (1) dospel k záveru, že zapísanie mena odvolateľa do zoznamu na základe listu od ukrajinských orgánov z 10. októbra 2014 je v súlade s kritériami na zapísanie a (2) keď dospel k záveru, že nedošlo k zjavne nesprávnemu posúdeniu Rady pri zaradení odvolateľa do zoznamu. |
(1) Rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/143 z 29. januára 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 24, 2015, s. 16).
(2) Rozhodnutie Rady (SZBP) 2015/364 z 5. marca 2015, ktorým sa mení rozhodnutie 2014/119/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine(Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 25).
(3) Vykonávacie nariadenie Rady (EÚ) 2015/357 z 5. marca 2015, ktorým sa vykonáva nariadenie (EÚ) č. 208/2014 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám, subjektom a orgánom s ohľadom na situáciu na Ukrajine (Ú. v. EÚ L 62, 2015, s. 1).