23.6.2012 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 184/18 |
Žaloba podaná 17. apríla 2012 — Syrian Lebanese Commercial Bank/Rada
(Vec T-174/12)
2012/C 184/33
Jazyk konania: francúzština
Účastníci konania
Žalobkyňa: Syrian Lebanese Commercial Bank S.A. L. (Bejrút, Libanon) (v zastúpení: P. Vanderveeren, L. Defalque a T. Bontinck, advokáti)
Žalovaná: Rada Európskej únie
Návrhy
Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
— |
zrušil článok 1 vykonávacieho nariadenia Rady č. 55/2012 z 23. januára 2012 a bod 27 prílohy tohto nariadenia v rozsahu, v akom bola žalobkyňa zapísaná do prílohy II nariadenia Rady č. 36/2012 z 18. januára 2012, |
— |
zrušil článok 1 vykonávacieho rozhodnutia 2012/37/SZBP a bod 27 prílohy k tomuto rozhodnutiu v rozsahu, v akom bola žalobkyňa pridaná do prílohy II rozhodnutia 2011/273, |
— |
zrušil v potrebnom rozsahu rozhodnutie, ktoré je predmetom listu Rady z 24. januára 2012, |
— |
zaviazal Radu na náhradu trov konania. |
Dôvody a hlavné tvrdenia
Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza štyri žalobné dôvody.
1. |
Prvý žalobný dôvod založený na zjavne nesprávnom posúdení, pokiaľ ide o účasť žalobkyne na financovaní sýrskeho režimu, keďže Rada pred prijatím napadnutých aktov ani po ich prijatí nepredložila dôkaz o účasti žalobkyne na financovaní uvedeného režimu. |
2. |
Druhý žalobný dôvod založený na porušení práv na obhajobu, práva na spravodlivý proces a účinnú súdnu ochranu, keďže konanie, ktoré viedlo k prijatiu napadnutých aktov, nebolo kontradiktórne a Rada implicitne odmietla predložiť dôkazy odôvodňujúce povahu a rozsah sankcie. |
3. |
Tretí žalobný dôvod založený na neuvedení dostatočného a presného odôvodnenia, keďže sa Rada obmedzila na uvedenie neurčitých a všeobecných záverov bez toho, aby uviedla špecifické a konkrétne dôvody, na základe ktorých sa domnieva, že voči žalobkyni je potrebné uplatniť obmedzujúce opatrenia. |
4. |
Štvrtý žalobný dôvod založený na nedostatkoch, ktoré sprevádzali prijatie napadnutých aktov, keďže Rada v nich údajne opomenula uviesť základné práva a zásady, ktoré právo Únie priznáva príjemcom týchto aktov, a keďže tieto akty boli prijaté na základe článku 215 ZFEÚ, čo žalobkyňa považuje za porušenie všetkých demokratických záruk. |