22.12.2007 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 315/41 |
Žaloba podaná 4. októbra 2007 – FIFA/Komisia
(Vec T-385/07)
(2007/C 315/77)
Jazyk konania: angličtina
Účastníci konania
Žalobkyňa: Medzinárodná futbalová federácia (FIFA) (v zastúpení: R. Denton, E. Batchelor a F. Young, splnomocnení zástupcovia)
Žalovaná: Komisia Európskych spoločenstiev
Návrhy žalobkyne
— |
zrušiť rozhodnutie, predovšetkým jeho články 1 a 2 a |
— |
zaviazať Komisiu na náhradu jej vlastných trov konania, ako aj na náhradu trov konania, ktoré vznikli FIFA v súvislosti týmto konaním. |
Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
Podľa článku 3a smernice Rady 89/552/EHS (1) môžu členské štáty zostaviť zoznam športových alebo iných podujatí, ktoré sú považované za podujatia veľkého významu pre spoločnosť. Podujatia uvedené na tomto zozname nemôžu byť predmetom výhradných vysielacích práv, ktoré by v členskom štáte bránili podstatnej časti verejnosti v sledovaní takýchto podujatí prostredníctvom priameho prenosu alebo záznamu podujatia vo voľne prístupnej televízii.
Žalobkyňa požaduje zrušenie rozhodnutia Komisie 2007/479/ES z 25. júna 2007 (2), v ktorom Komisia vyhlásila, že zoznam zostavený Belgickom na základe článku 3a ods. 1 smernice Rady 89/522/EHS bol v súlade s právom Spoločenstva.
Na podporu svojej žaloby žalobkyňa uvádza, že zoznam zostavený Belgickom obmedzuje slobodu poskytovania služieb tým, že vo vzťahu k belgickému trhu bráni žalobkyni udeľovať výhradné vysielacie práva k priamemu prenosu Svetového pohára FIFA zahraničným vysielateľom, a teda že súpis všetkých stretnutí Svetového pohára FIFA bez ohľadu na ich popularitu nie je spravodlivý, proporcionálny a nevyhnutný.
Okrem toho žalobkyňa uvádza, že zoznam zostavený Belgickom tým, že žalobkyňu vylučuje z udeľovania povolení novým účastníkom, ktorí majú záujem o prémiové športové vysielania, obmedzuje slobodu usadiť sa týchto nových účastníkov na belgickom trhu.
Žalobkyňa okrem toho tvrdí, že zoznam zostavený Belgickom zasahuje do jej vlastníckych práv tým, že ju zbavuje výlučnosti vo vzťahu k jej vysielacím právam, pričom žalobkyňa sa domnieva, že táto výlučnosť sa v zmysle práva Spoločenstva považuje za podstatu ochrany duševného vlastníctva.
Nakoniec žalobkyňa uvádza, že zoznam zostavený Belgickom nebol vypracovaný jasným a transparentným spôsobom, čo je v rozpore s článkom 3a ods. 1 smernice Rady 89/552/EHS.
(1) Smernica Rady 89/552/EHS z 3. októbra 1989 o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania (Ú. v. EÚ L 298, 1989, s. 23; Mim. vyd. 06/001, s. 224).
(2) Rozhodnutie Komisie z 25. júna 2007 o zlučiteľnosti opatrení, ktoré prijalo Belgicko podľa článku 3a ods. 1 smernice Rady 89/552/EHS o koordinácii určitých ustanovení zákonov, iných právnych predpisov alebo správnych opatrení v členských štátoch týkajúcich sa vykonávania činností televízneho vysielania, s právnymi predpismi Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 298, 1989, s. 23).