30.12.2006 |
SK |
Úradný vestník Európskej únie |
C 324/68 |
Stanovisko Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na tému „Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov: Nová rámcová stratégia pre viacjazyčnosť“
KOM(2005) 596, konečné znenie
(2006/C 324/24)
Európska komisia sa 22. novembra 2005 rozhodla podľa článku 262 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva prekonzultovať s Európskym hospodárskym a sociálnym výborom stanovisko k danej téme.
Odborná sekcia pre zamestnanosť, sociálne veci a občianstvo poverená vypracovaním návrhu stanoviska výboru v danej veci prijala svoje stanovisko 6. septembra 2006. Spravodajkyňou bola pani LE NOUAIL MARLIÈRE.
Vzhľadom na nové funkčné obdobie výboru sa plenárne zhromaždenie rozhodlo prerokovať toto stanovisko na plenárnom zasadnutí v októbri a v súlade s článkom 20 vnútorného poriadku menovalo pani LE NOUAIL MARLIÈRE za hlavnú spravodajkyňu.
Európsky hospodársky a sociálny výbor prijal na svojom 430. plenárnom zasadnutí z 26. októbra 2006 105 hlasmi za, 1 hlasom proti, pričom sa 5 hlasovania zdržali, nasledujúce stanovisko:
1. Závery
1.1 |
Výbor odporúča, aby:
|
2. Úvod: zhrnutie návrhu Komisie
Toto oznámenie Komisie definuje novú rámcovú stratégiu pre viacjazyčnosť a potvrdzuje jej vlastné postoje k viacjazyčnosti. Označuje sa za prvé oznámenie na túto tému. Skúma rôzne podoby európskej politiky v tejto oblasti a navrhuje špecifické činnosti.
Vyzýva členské štáty, aby si plnili svoju úlohu podporovať vzdelávanie, štúdium a používanie jazykov. Komisia začala túto iniciatívu vytvorením nového inštitucionálneho konzultačného portálu v 20 jazykoch.
V tomto prvom politickom dokumente o viacjazyčnosti Komisia predkladá novú rámcovú stratégiu obsahujúcu návrhy špecifických činností v oblasti spoločnosti, hospodárstva a vzťahov s občanmi. Komisia sleduje tri ciele: podporuje štúdium jazykov a jazykovú rozmanitosť v spoločnosti, podporuje účinnú viacjazyčnú ekonomiku a umožňuje občanom prístup k právnym predpisom, postupom a informáciám Európskej únie v ich vlastnom jazyku. Keďže zasadnutie Európskej rady v Barcelone v roku 2002 vyzdvihlo potrebu podpory vyučovania aspoň dvoch cudzích jazykov, Komisia žiada členské štáty o prijatie akčných plánov pre viacjazyčnosť, o zlepšenie vzdelávania učiteľov jazykov, mobilizáciu prostriedkov nevyhnutných na štúdium jazykov od najmladšieho veku a o zintenzívnenie štúdia predmetov v cudzom jazyku. Keďže podniky potrebujú ľudí, ktorí ovládajú jazyky Európskej únie a tiež jazyky našich obchodných partnerov na celom svete a keďže odvetvia hospodárstva spojené s používaním cudzích jazykov sa rýchlo vyvíjajú vo väčšine európskych krajín, Komisia navrhuje niekoľko opatrení na zosilnenie viacjazyčného aspektu v hospodárstve Únie. Čo sa týka politiky viacjazyčnej komunikácie, Komisia uvažuje o posilnení viacjazyčného charakteru svojich početných internetových stránok a svojich publikácií prostredníctvom vytvorenia vnútornej siete na sledovanie koherencie jazykových postupov svojich pracovísk. Navrhuje tiež vytvorenie skupiny na vysokej úrovni, ktorá sa bude zaoberať viacjazyčnosťou a bude zložená z nezávislých odborníkov, ktorá by analyzovala pokroky v členských krajinách a taktiež usporiadanie ministerskej konferencie na tému viacjazyčnosti v blízkej budúcnosti, ktorá by umožnila členským štátom zhodnotiť pokroky v tejto oblasti. Nakoniec navrhuje vytvorenie nového oznámenia, v ktorom vypracuje komplexný prístup k viacjazyčnosti v Európskej únii.
3. Všeobecné pripomienky
3.1. |
Výbor schvaľuje túto iniciatívu a poznamenáva, že strategický rámec sa označuje za „nový“ a oznámenie za prvý politický dokument o viacjazyčnosti. V tomto ohľade početné odkazy na bývalý strategický rámec (1) nie sú pre vytvorenie jasnej predstavy dostatočné. Výbor si myslí, že by bolo užitočné, aby Komisia zhrnula očakávaný prínos tohto nového rámca a jeho porovnaného dopadu. Bude vytvorená dôsledková štúdia, tak ako je definovaná v medziinštitucionálnej dohode medzi Komisiou a EHSV (2) a v rámci legislatívneho zjednodušenia a riadenia? Výbor dodáva, že samotné oznámenie by nemuselo členským štátom poskytnúť dostatočný dôraz na schválenie inak nezáväzných dokumentov. Hoci Rada požaduje rámcovú stratégiu, táto si vyžaduje potrebné zosúladenie na optimalizáciu prípadných zdrojov pridelených členskými štátmi ako aj samotnou Európskou úniou. Toto zosúladenie sa môže vypracovať len vtedy, ak budú jasne známe činnosti, ktoré členské štáty alebo EÚ už rozvíjajú. |
3.2. |
Komisia opätovne potvrdzuje svoj vlastný záväzok. Výbor teda berie na vedomie, že existuje predchádzajúci záväzok. Výbor poznamenáva, že stav vnútorných postupov Komisie v oblasti viacjazyčnosti nevyvoláva spokojnosť u všetkých, ako na pracoviskách Komisie, tak aj v jej vonkajších vzťahoch. |
3.3. |
Výbor sleduje ťažkosti a chýbajúcu rovnosť v zaobchádzaní medzi inštitúciami na jednej strane a všetkými zložkami európskej občianskej spoločnosti (autonómny sociálny dialóg a občiansky dialóg) na strane druhej. Nepomerne veľká časť všetkých poznámok, štúdií, všetkých dokumentov užitočných a potrebných na vypracovanie, konzultácie a diskusiu o samotnej európskej legislatíve je v štádiu vytvárania k dispozícii v angličtine. To isté platí o stále väčšom počte interných stretnutí alebo schôdzí organizovaných Komisiou. Na to, aby sa niekto stal odborníkom Komisie alebo aby zastupoval občiansku spoločnosť v Bruseli, musí hovoriť po anglicky. Mnoho štatistických alebo kvalitatívnych štúdií, na ktoré sa odvoláva toto stanovisko, je k dispozícii len v angličtine (3). |
3.4. |
Niektoré dokumenty nie sú vždy k dispozícii v jazykoch inštitucionálnych spravodajcov alebo obvykle konzultovaných aktérov, čo ukazuje, že konsenzus o využívaní troch pivotných pracovných jazykov v inštitúciách EÚ sa nedodržiava v inštitucionálnej ani v neformálnej diskusii. Nehovoriac o tom, že týmto spôsobom je jednoduché odstrániť určitých účastníkov zo stále väčšieho počtu diskusií. Je teda obvyklé nájsť v štatistickej štúdii záver, že vzorka opýtaných ľudí si vyberie radšej štúdium v angličtine, pretože de facto ide o jazyk, ktorý stále častejšie prináša výhody v mnohých rozhodujúcich situáciách. Táto motivácia viedla aj viaceré generácie rodičov a vlád k voľbe angličtiny a k vzniku tejto situácie. |
3.5. |
V prílohe k oznámeniu sa okrem iného špecifikuje, že najpoužívanejším „cudzím“ jazykom v EÚ nie je jazyk, ktorým ako materinským jazykom hovorí väčšina obyvateľstva. Týmto jazykom by hovorilo (Eurostat totiž neuviedol údaje o úrovni a ani o počte známych slov, na základe ktorých sa posudzuje ovládanie jazyka) 47 % opýtanej vzorky, pričom by bol materinským jazykom len 13 % opýtaných. |
3.6. |
To sa výboru javí ako prekážka pri demokratickom výkone priameho aj nepriameho zastúpenia občanov a ich zástupcov – Parlamentu a výborov (EHSV, VR) pri vypracovaní ustanovení, ktoré sa ich týkajú. V skutočnosti si spravodajcovia inštitúcií, zástupcovia občianskej spoločnosti, ktorí sú konzultovaní v rámci demokratických a právnych orgánov a inštitúcií, často môžu urobiť predstavu o tom, čo predkladá Komisia, len za cenu neúmerného a namáhavého úsilia alebo odhadovania významu. Ako sa môžeme nevidieť, že občan nemal pred prijatím právnej úpravy vôbec skutočný prístup k informáciám? Je to zvlášť nekoherentné v rámci oznámenia k takejto téme. Odstrániť tieto kolektívne, intelektuálne a kultúrne nezrovnalosti a ekonomickú závislosť, ktorá bráni potrebnej účasti občanov na demokratickom procese, si vyžaduje prostriedky a politickú vôľu. Výbor teda so spokojnosťou sleduje, že Komisia zamýšľa odstrániť nezrovnalosti vytvorením výkonnejšieho portálu, avšak tento portál sa týka viacjazyčnosti a nie komunikácie ako celku. Ciele sledované Komisiou v jej inštitucionálnom oznámení „Kapitola vzťahy Komisie s občanmi“ nie sú veľmi jasné: toto oznámenie sa môže javiť ako jednoduché pokračovanie plánu D. Komunikovanie v 20 oficiálnych jazykoch nemení povahu inštitucionálneho oznámenia vytvoreného na základe rozhodnutí, do ktorých občan nezasahuje a samé o sebe neposilňuje zapájanie občanov. |
3.7. |
Mnohí pozorovatelia si všimli, že úvodné strany portálov alebo inštitucionálnych stránok obsahujú zdanlivo dokumenty vo viacerých jazykoch, ale pri hlbšom vyhľadávaní sú k dispozícii len texty v angličtine. |
3.8. |
Výbor zdôrazňuje, že každý jazyk je legitímnou súčasťou ľudského kultúrneho dedičstva a poznamenáva, že angličtina môže trpieť nesprávnym intenzívnym používaním, ktoré sa navyše presadzuje len v odbornej oblasti, pričom je menej uznávaná v kultúrnej oblasti. Táto poznámka odvoláva výbor na nižšie uvedené špecifické pripomienky o postavení a používaní jazyka. |
3.9. |
Výbor si všíma miernu nerovnováhu v stanovenom prístupe založenom na ekonomickom aspekte (spotreba, informácie, zamestnanie a priemysel, hospodárstvo založené na vedomostiach) viacjazyčnosti ktorý by mal byť vyvážený v prospech ľudských, sociálnych a sociologických, kultúrnych a politických dôvodov. Ak jadrom toho, čo odlišuje ľudskú bytosť od primátov, ako bolo uvedené na tlačovej konferencii uvádzajúcej toto oznámenie Komisie, je jazyk a komunikácia medzi ľudskými bytosťami, oznámenie by malo vziať náležite do úvahy, že v medziľudských vzťahoch nejde len o obchodné kontakty či výmenu tovaru, ani o obranu územia alebo zdrojov, ktoré sa na ňom nachádzajú. Komisia by možno získala nové podnety pre pozitívne odporúčania z prác UNESCO v tejto oblasti (4). |
3.10. |
Výbor potvrdzuje spojenie medzi Lisabonskou stratégiou, jej implementáciou, európskou stratégiou pre zamestnanosť a novým strategickým rámcom, ale navrhuje, aby oznámenie prehĺbilo potrebné ustanovenia (pracujúc väčšmi v súlade so svojimi vnútornými pracoviskami a generálnymi riaditeľstvami (zamestnanosť, kultúra, …) navrhnuté Komisiou. Výbor odporúča, aby Komisia informovala členské štáty a navrhla im zároveň ako prepojiť alebo doplniť činnosti určené na implementáciu. Sektorová štúdia dosahu by mala obsahovať údaje o počte a kvalite zachovaných alebo vytvorených pracovných miest a o očakávanom reálnom dopade na mzdy. Výbor podporuje tiež vyzvanie členských štátov na „zavedenie národných plánov, ktoré poskytujú štruktúru, koherentnosť a smerovanie činnostiam v prospech viacjazyčnosti“, ale zároveň podotýka, že rozsah ponuky sa musí skoordinovať na európskej úrovni, ak chceme dosiahnuť dlhodobé výsledky a dbať na to, aby studnica schopností a zručností nebola časom obmedzená len na poznatky v istom počte jazykov. V rámci „stratégie pre najkonkurencieschopnejšiu znalostnú ekonomiku na svete“ by bolo vhodné myslieť globálne na množstvo zdrojových jazykov v Európskej únii, tak aby prekročilo počet dostupných jazykov a jazykov využívaných na vnútornom trhu, ak Európska únia nechce uviaznuť vo vlastných jazykových bariérach. Právo imigrantov naučiť sa jazyk prijímacej krajiny by sa malo uplatňovať súbežne s právom zachovať si vlastný jazyk a pôvodnú kultúru (5). Európska únia by mala považovať tieto jazyky za dodatočný ľudský zdroj na svojej ceste k „svetovej konkurencieschopnosti“. Niektoré podniky sa už nad tým zamýšľali, ale je potrebné pripomenúť, že tieto úvahy musia zahŕňať aj pracovníkov a ich odborových zástupcov, ako aj organizácie cieľových spotrebiteľov. Takisto by bolo vhodné oprieť sa o miestne samosprávy, ktoré už iniciovali konkrétne aktivity, ako napr. privítanie nových prisťahovalcov v ich najčastejšie používaných jazykoch kvôli lepšej integrácii. |
3.11. |
Ďalšou oblasťou hospodárstva, ktorou by sa malo oznámenie hlbšie zaoberať, sú potreby a motivácia pracovníkov vo výkone ich povolania alebo v konzultačných orgánoch, napr. v európskych podnikových radách. Výbor považuje za poľutovaniahodné, že oznámenie uvažuje o propagácii harmonizovaných programov, ktoré neberú do úvahy tieto osobitné potreby. V oznámení tohto rozmeru by sa mali navrhovať témy, ktoré podnikom a pracovníkom poskytnú perspektívy a prostriedky na to, aby sa mohli stať aktérmi najkonkurencieschopnejšieho hospodárstva na svete pri plnom dodržiavaní zásad sociálneho dialógu a základných práv (6). |
3.12. |
Výbor uznáva viacjazyčnú špecifickosť Európy (7). Avšak Európa nie je jediným kontinentom, krajinou, či politickým celkom, kde sa hovorí mnohými rozličnými jazykmi. |
4. Niekoľko konkrétnych pripomienok
4.1. |
prebiehajúce diskusie a Európska charta o menšinových a regionálnych jazykoch Rady Európy (8) nesmú zakrývať ďalšie aspekty, ako napríklad:
|
4.2. |
Na záver výbor žiada, aby si Komisia usporiadala poznatky, ktoré má, alebo by mohla mať v oblasti predošlej lingvistickej politiky členských štátov, aby mohla posúdiť aktivity, ku ktorým Komisia členské štáty zaväzuje. |
4.3. |
Výbor uznáva snahy Komisie a chváli inovačný prístup, podporuje jazykovú rozmanitosť ako prostriedok na vyjadrenie rôznosti, kultúrneho, sociálneho a politického pluralizmu, no na druhej strane si uvedomuje riziko väčšieho inštitucionalizovania používania menšieho počtu jazykov. Výbor očakáva, že pri budúcom oznámení na túto tému prebehne širšia diskusia s občianskou spoločnosťou. |
4.4. |
Výbor schvaľuje iniciatívu Komisie zintenzívniť podporu univerzitných výskumných prác v rámci 7. rámcového výskumného programu a odporúča vychádzať nielen z univerzitných prác, ale aj z aktivít sietí združení aktívnych v tejto oblasti (19). Výbor v prílohe k tomuto stanovisku podrobne cituje práce „Európskeho zasadnutia na tému viacjazyčnosti“, ktoré usporiadali v novembri 2005 združenia organizovanej občianskej spoločnosti (20) a ktorého sa tiež zúčastnilo Fórum kultúrnych inštitúcií (21). Toto zasadnutie vyústilo do vypracovania „Charty o viacjazyčnosti“, ktorú na svojej stránke pre potreby diskusie zverejnilo združenie ASEDIFRES, ktoré ju má v úmysle predložiť predstaviteľom Európskeho parlamentu a inštitúcií. Výbor ako most medzi občianskou spoločnosťou a inštitúciami podporuje takéto iniciatívy a považuje ich za nasledovaniahodné. |
V Bruseli 26. októbra 2006
Predseda
Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru
Dimitris DIMITRIADIS
(1) KOM(2002) 72 / KOM (2003) 449 / KOM(2005) 24 z 2.2.2005 / 2005/29/EC / KOM(2005) 356 / KOM(2005) 229 a 465.
(2) Protokol o spolupráci medzi Európskou komisiou a Európskym hospodárskym a sociálnym výborom (november 2005).
(3) Poznámky [2], [12], [17], [19], [24], [25], [26], [30], [31], [32], [37], atď.,… oznámenia KOM(2005) 596.
(4) Všeobecná deklarácia Unesco o kultúrnej rozmanitosti z 2. novembra 2001, Dohovor o ochrane a podpore rozmanitosti kultúrnych prejavov z 10. decembra 2005, ktorý pripomína potrebu jazykovej rozmanitosti a vyjadrovacích prostriedkov pre implementáciu rozmanitosti a kultúrneho pluralizmu ako vzájomne závislého a neoddeliteľného všeobecného a nescudziteľného práva. Je tiež potrebné uviesť Všeobecnú deklaráciu jazykových práv vyhlásenú v Barcelone na svetovej konferencii o jazykových právach, ktorá sa konala od 6. do 8. júna 1996, ktorej signatármi je 66 národných a medzinárodných mimovládnych organizácií a sietí právnikov.
(5) Stanovisko VR, CdR 33/2006 prijaté na jeho 65. plenárnom zasadnutí, 14. júna 2006, spravodajca M. Seamus MURRAY, bod 2.6.
(6) Článok 22 Charty základných práv Európskej únie zakazuje jazykovú diskrimináciu, článok 22 stanovuje, že EÚ rešpektuje kultúrnu, náboženskú a jazykovú rozmanitosť. Možno tu uviesť právne spory týkajúce sa situácií na pracovisku, v ktorých tieto práva zaručené národným právom nie sú rešpektované. (General electric medical systems GEMS, Rozsudok odvolacieho súdu Versailles, 2. marca 2006, Francúzsko).
(7) Bod IV.2 Oznámenia.
(8) Európska charta regionálnych a menšinových jazykov z 5. novembra 1992, ktorú ratifikovalo 21 členov Rady Európy, z nich bolo 13 členských štátov EÚ.
(9) KOM(2004) 469.
(10) „jazyky s menším rozšírením“.
(11) Proces modernizácie vo výučbe jazykov pre dospelých (Les processus de modernisation dans l'enseignement des langues pour adultes), Dizertačná práca pani Judith BARNA, Univerzita Charles de Gaulle – Lille 3, Francúzsko, 2005.
(12) Stanovisko CESR Akvitánsko – Francúzsko, schválené na jeho plenárnom zasadnutí 14. decembra 2005, Jazyky a kultúry v Akvitánsku (Langues et cultures d'Aquitaine), spravodajca pán Sčrgi JAVALOYES.
(13) Závery Rady na tému európskeho ukazovateľa jazykových kompetencií (Ú.v. 2006/C172/01).
(14) Vyššie uvedené stanovisko CdR 33/2006.
(15) Materinský jazyk a dva živé cudzie jazyky, Zasadnutie Európskej rady v Barcelone, 15. a 16. marca 2002, Závery predsedníctva, časť I, bod 43.
(16) Vyučovanie cudzích jazykov ako verejná politika (L'enseignement des langues étrangčres comme politique publique), François GRIN, 2005.
(17) Grin, 2005, citovaný text, poznámka 59 a 84 „Všetci zabudli, že mnohé štáty podporovali v období Spoločnosti národov schválenie esperanta ako medzinárodného jazyka alebo že na plenárnych zasadnutiach UNESCO boli v rokoch 1954 a 1985 schválené rezolúcie v prospech esperanta. Táto téma bola v tom období (v septembri 1922) zablokovaná Francúzskom, ‚ktoré zakazovalo jeho výučbu a šírenie, ako nebezpečný prvok internacionalizmu a konkurenciu voči postaveniu francúzštiny vo svete’“. Pripomeňme aj názor Umberta ECO, vedúceho Európskej katedry na Collčge de France v Paríži z jeho úvodnej prednášky „Hľadanie dokonalého jazyka v dejinách európskej kultúry“.
Tu výbor pripomína, že staré, tzv. mŕtve jazyky sa postupne prestali vyučovať. Avšak odhliadnuc od hľadania spoločného jazyka (lingua franca) najvhodnejšieho v súčasnom európskom svete, tieto jazyky v sebe skrývajú zárodky vzájomného porozumenia medzi Európanmi, keďže sa z nich vyvinuli mnohé európske jazyky (patriace do indoeurópskej aj ugrofínskej jazykovej skupiny) a ich znalosť umožňuje tým, ktorý ich ovládajú, rýchle učenie sa ďalších jazykov.
(18) Existuje viac definícií pluringvizmu a viacjazyčnosti. Podľa niektorých predstavuje pluringvizmus schopnosť jednotlivca hovoriť viacerými jazykmi a viacjazyčnosť sociálne prostredie v určitej geografickej oblasti, kde sa hovorí viacerými jazykmi (Európske zasadnutie na tému pluringvizmu (Assises européennes du plurilinguisme), 2005). Iní autori tieto pojmy definujú opačne (GRIN, 2005).Pre Komisiu viacjazyčnosť zahŕňa oba aspekty individuálnych schopností a kolektívneho prostredia.
(19) Ako napr.: Lingua Mon, Casa de les llengues, projekt „Dom ohrozených jazykov“, linguamon@linguamon.cat; Babel – sieť dobrovoľných tlmočníkov a prekladateľov pôsobiacich na svetových a regionálnych sociálnych fórach; alebo ASEDIFRES www.europe-avenir.com, spoluorganizátorské združenie „Európskeho zasadnutia na tému viacjazyčnosti v novembri 2005“.
(20) Zoznam účastníkov, výsledky a úplné texty zápisníc sa nachádzajú na internetovej stránke uvedenej v poznámke 21.
(21) Členmi fóra sú: Alliance française, Švédske kultúrne centrum, Centrum talianskeho jazyka a kultúry, Inštitút Londýnskej univerzity v Paríži, Inštitút Camoes, Inštitút Cervantes, Fínsky inštitút, Goetheho Inštitút, Maďarský inštitút, Holandský inštitút.
http://www;forumdeslangues.net.