EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52014PC0001
Proposal for a REGULATION OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL amending Council Regulation (EC) No 1236/2005 concerning trade in certain goods which could be used for capital punishment, torture or other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment
Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 1236/2005 o obchodovaní s určitým tovarom, ktorý možno použiť na vykonanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie
Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 1236/2005 o obchodovaní s určitým tovarom, ktorý možno použiť na vykonanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie
/* COM/2014/01 final - 2014/0005 (COD) */
Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č. 1236/2005 o obchodovaní s určitým tovarom, ktorý možno použiť na vykonanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie /* COM/2014/01 final - 2014/0005 (COD) */
DÔVODOVÁ SPRÁVA 1. KONTEXT NÁVRHU V júni 2005 prijala Rada Európskej únie
nariadenie (ES) č. 1236/2005 o obchodovaní s určitým tovarom, ktorý
možno použiť na vykonanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté,
neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie. Nariadenie
nadobudlo účinnosť 30. júla 2006. Charta základných práv Európskej únie, ktorá
sa stala právne záväznou nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy v decembri
2009, sa vzťahuje na inštitúcie, orgány, úrady a agentúry Únie, ako aj na
členské štáty pri vykonávaní práva Únie. Európska komisia zmenila prílohy II a III k
tomuto nariadeniu prostredníctvom vykonávacieho nariadenia (EÚ) č.
1352/2011, ktoré nadobudlo účinnosť 21. decembra 2011, a to najmä s
cieľom zaviesť kontroly vývozu určitých liekov, aby sa zabránilo
použitiu týchto produktov na vykonávanie trestu smrti (poprava smrtiacou
injekciou). Túto zmenu sprevádzalo usmernenie týkajúce sa uplatňovania
článkov 5 a 6 nariadenia (ES) č. 1236/2005 stanovené v pracovnom dokumente
útvarov Komisie SEC(2011)1624 z 20. decembra 2011. Komisia začala aj proces celkového
preskúmania nariadenia (ES) č. 1236/2005, čím reagovala najmä na
uznesenie Európskeho parlamentu zo 17. júna 2010[1].
Na jar 2012 Komisia vydala výzvu na predkladanie žiadostí s cieľom
zriadiť skupinu expertov na pomoc pri tomto preskúmaní. V období od júla
2012 do júla 2013 sa skupina expertov šesťkrát zišla v Bruseli s
príslušnými útvarmi Komisie. 2. VÝSLEDKY KONZULTÁCIÍ SO
ZAINTERESOVANÝMI STRANAMI A POSÚDENÍ VPLYVU Po zverejnení vykonávacieho nariadenia Komisie
(EÚ) č. 1352/2011 vyjadrilo množstvo výrobcov liekov z EÚ výhrady k
používaniu svojich produktov na vykonávanie trestu smrti. Výrobcovia jedného
lieku z EÚ, na ktorý sa nevzťahujú kontroly vývozu, ale môže sa používať
v smrtiacich injekciách v Spojených štátoch amerických, informovali Európsku
komisiu o opatreniach, ktoré prijali s cieľom zabezpečiť, aby
ich distribútori v tretích krajinách zabránili dodávkam tohto produktu na
účely vykonávania trestu smrti. Vyvážajúci výrobcovia aj príslušné orgány
uviedli, že súčasný systém kontroly vývozu liekov, v rámci ktorého sa
ročne musí skontrolovať obrovský objem vývozných transakcií, je
zbytočne zložitý. Skupina expertov poskytla v procese
preskúmania cenné informácie, a to najmä v oblasti judikatúry Európskeho súdu
pre ľudské práva a v oblasti tovarov ktoré sa uvádzajú na trh ako vhodné
na presadzovanie práva a ktoré by sa mohli použiť na účely
mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho
zaobchádzania alebo trestania. Experti súhlasili s dodatočnými opatreniami
s cieľom pomôcť pri prevencii porušovania ľudských práv,
zároveň však uznali, že obmedzenia obchodu sa musia posúdiť aj na
inom základe, ako je zákaz používania zariadení na účely presadzovania
práva. 3. PRÁVNE PRVKY NÁVRHU 3.1 Kontroly vývozu zamerané na
trest smrti Od 21. decembra 2011 obsahuje príloha III
časť s názvom Produkty, ktoré by mohli byť použité na
vykonávanie popráv ľudí prostredníctvom smrtiacej injekcie. S cieľom
zabrániť používaniu takýchto produktov na vykonávanie trestu smrti v
tretích krajinách je potrebné uskutočňovať súvisiace kontroly
vývozu. V aktuálnom znení nariadenia (ES) č. 1236/2005 sa zavádza režim
kontroly vývozu zameraný na zabránenie vývozu tovarov z EÚ na účely
mučenia alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho
zaobchádzania alebo trestania. S cieľom objasniť účel a spôsoby
vykonávania týchto kontrol je do nariadenia potrebné vložiť osobitnú
kapitolu o kontrolách vývozu, ktoré je potrebné vykonávať s cieľom
zabrániť používaniu kontrolovaných tovarov na vykonávanie trestu smrti, a
osobitný zoznam kontrolovaných tovarov, označený ďalej ako príloha
IIIa. Mučenie a iné formy krutého,
neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania sú nezákonné a
v mnohých prípadoch sa nevyskytujú na celoštátnej úrovni, a to najmä vďaka
medzinárodným nástrojom, ktorými sa bez výnimky zakazuje mučenie a iné
kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie. Na druhej
strane, trest smrti je zvyčajne stanovený zákonom, ak ho príslušná krajina
nezrušila. Preto je potrebné vyriešiť otázku, či by sa niektoré
krajiny nemali oslobodiť od kontrol zameraných na zabránenie vykonávaniu
trestu smrti. V roku 1983 bol Európsky dohovor o ochrane
ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „Európsky dohovor o
ľudských právach“) doplnený o protokol č. 6, v ktorom sa zakazuje
trest smrti. V tomto protokole sa štátom umožnilo prijať zákonné
ustanovenie o treste smrti v prípade činov spáchaných v čase vojny
alebo bezprostrednej hrozby vojny. V roku 2003 sa v protokole č. 13
zakázal trest smrti za akýchkoľvek okolností. Tieto protokoly ratifikovali
členské štáty EÚ a mnohé ďalšie členské štáty Rady Európy.
Ratifikovali ich a trest smrti za akýchkoľvek okolností zakázali Albánsko,
Andorra, Bosna a Hercegovina, bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko,
Čierna Hora, Gruzínsko, Island, Lichtenštajnsko, Moldavsko, Nórsko, San
Maríno, Srbsko, Švajčiarsko, Turecko a Ukrajina. Arménsko a Azerbajdžan
ratifikovali iba protokol č. 6. V roku 1989 Valné zhromaždenie OSN prijalo a
vyhlásilo Druhý opčný protokol k Medzinárodnému paktu o občianskych a
politických právach zameraný na zrušenie trestu smrti. Štáty, ktoré sú
zmluvnými stranami tohto protokolu, sa zaväzujú zrušiť trest smrti, v článku
2 sa však pripúšťa výhrada uplatnená pri ratifikácii alebo pristúpení,
ktorá umožňuje vykonávanie trestu smrti v dôsledku odsúdenia za
obzvlášť nebezpečný trestný čin vojenského charakteru spáchaný
počas vojny. Okrem členských štátov EÚ a mnohých ďalších
európskych štátov sa stranou tohto protokolu bez uplatnenia výhrady stala
Argentína, Austrália, Benin, Bolívia, Kanada, Kapverdy, Kolumbia, Kostarika,
Džibutsko, Ekvádor, Guinea-Bissau, Honduras, Kirgizsko, Libéria, Madagaskar,
Mexiko, Mongolsko, Mozambik, Namíbia, Nepál, Nový Zéland, Nikaragua, Panama,
Paraguaj, Filipíny, Rwanda, Svätý Tomáš a Princov ostrov, Seychely, Južná
Afrika, Východný Timor, Turkménsko, Uruguaj, Uzbekistan a Venezuela. S
uplatnením výhrady z článku 2 sa k protokolu pripojil aj Azerbajdžan, Brazília
a Čile. Vzhľadom na pevné medzinárodné záväzky
vyplývajúce z protokolu č. 13 k Európskemu dohovoru o ľudských
právach alebo z Druhého opčného protokolu k Medzinárodnému paktu o
občianskych a politických právach (bez uplatnenia výhrady podľa
článku 2) nemusí vývoz do štátov, ktoré sú stranami niektorého z týchto
dokumentov, podliehať osobitnému povoleniu s cieľom zabrániť
používaniu príslušných tovarov na vykonávanie trestu smrti a môže sa naň
vzťahovať všeobecné povolenie na vývoz. Takéto povolenie by sa malo
vydávať len po splnení príslušných podmienok, aby sa zabránilo odkloneniu
tovarov do krajiny, ktorá nezrušila trest smrti, bez predchádzajúcej kontroly
príslušnými orgánmi. Všeobecné povolenie by sa preto malo uplatňovať
len vtedy, ak má koncový používateľ vyvážaných tovarov sídlo v
cieľovej krajine a nebude tieto tovary opätovne vyvážať do inej
krajiny. Ak tieto podmienky nie sú splnené, príslušným orgánom je potrebné
podať žiadosť o osobitné alebo globálne povolenie. 3.2 Dodatočné opatrenia
týkajúce sa tovarov uvedených v zozname Pokiaľ ide o súčasné kontroly vývozu
uplatňované s cieľom zabrániť, aby sa tovary vyvážané z EÚ
používali na účely vykonávania trestu smrti, mučenia alebo iného
krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania,
navrhlo sa doplnenie súčasných obmedzení obchodu obmedzeniami
sprostredkovateľských služieb, technickej pomoci a tranzitu. V tejto
súvislosti sa pri posudzovaní nevyhnutnosti a primeranosti týchto obmedzení na
zabránenie používaniu tovarov uvedených v prílohe IIIa na účely
vykonávania trestu smrti na jednej strane alebo na zabránenie používania
tovarov uvedených v prílohe III na mučenie a iné kruté, neľudské
alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie na strane druhej vynárajú podobné
otázky. Preto sa môže uskutočniť jedno posúdenie nevyhnutnosti a
primeranosti dodatočných obmedzení, aj keď účel a možné výnimky
sa môžu líšiť. 3.2.1 Sprostredkovateľské
služby súvisiace s tovarmi uvedenými v prílohe II Pokiaľ ide o zariadenia alebo tovary
uvedené v prílohe II, poskytovanie technickej pomoci sa určuje už v
aktuálnych ustanoveniach (články 3 a 4) a vymedzenia pojmov dovozu a
vývozu zabezpečujú, že na vstup a odosielanie tranzitných zariadení alebo
tovarov sa už zákazy vzťahujú. Poskytovanie sprostredkovateľských
služieb vo vzťahu k takýmto zariadeniam alebo tovarom nie je zakázané. Na
základe vymedzenia pojmu sprostredkovateľské služby v nariadení (ES)
č. 428/2009, ktorým sa stanovuje režim EÚ na kontrolu vývozu, prepravy,
sprostredkovania a tranzitu položiek s dvojakým použitím, by sa mohlo
zakázať sprostredkovanie zariadení alebo tovarov, ktoré sa nenachádzajú v
EÚ. Súčasnému zákazu, ktorý sa vzťahuje iba na zariadenia alebo
tovary nachádzajúce sa v EÚ, by sa tým dodal ďalší užitočný rozmer.
Keďže jediné použitie, na ktoré sú zariadenia alebo tovary z prílohy II
vhodné, je zakázané, zákaz poskytovania sprostredkovateľských služieb je
nevyhnutným a primeraným opatrením na ochranu verejnej morálky. 3.2.2 Sprostredkovateľské
služby týkajúce sa tovarov uvedených v prílohe III alebo prílohe IIIa a tranzit
takýchto tovarov Vývoz zariadení alebo tovarov uvedených v
prílohe III alebo prílohe IIIa podlieha kontrolám. Takéto zariadenia alebo
tovary majú legitímne aj nelegitímne využitie, čo majú spoločné s
položkami s dvojakým použitím, ktoré sú kontrolované nariadením (ES) č.
428/2009. Podľa tohto nariadenia nepodlieha poskytovanie
sprostredkovateľských služieb komplexným kontrolám, ani sa podľa neho
komplexne nekontrolujú všetky tranzitné položky. Príslušné orgány môžu v
konkrétnom prípade informovať sprostredkovateľa, že predmetné položky
sú alebo môžu byť vcelku alebo sčasti určené na použitie v
spojení s vývojom, výrobou, manipuláciou, prevádzkovaním, údržbou, skladovaním,
detekciou, identifikáciou alebo distribuovaním chemických, biologických alebo
jadrových zbraní alebo iných jadrových výbušných zariadení alebo s vývojom,
výrobou, údržbou alebo skladovaním riadených striel schopných dopravovať
takéto zbrane. Na rovnakom základe môžu zakázať tranzit konkrétnych
tovarov. Zatiaľ čo zákaz mučenia alebo
iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania, trestania a
trestu smrti má oporu v medzinárodnom práve, zodpovedajúce obmedzenia obchodu
neregulujú žiadne medzinárodné normy. Tým sa nariadenie (ES) č. 1236/2005
líši od nariadenia (ES) č. 428/2009, ktorým nadobúda účinnosť
množstvo režimov medzinárodnej kontroly vývozu. Keďže nariadenie z roku
2009 sa týka medzinárodnej bezpečnosti, spravodajské informácie
zhromažďované členskými štátmi a tretími krajinami o chemických,
biologických a jadrových zbraniach, ako aj o ich nosičoch, sú pomerne
podrobné. Pokiaľ však ide o zariadenia alebo tovary, ktoré by sa mohli
použiť na vykonávanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté,
neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie, je
nepravdepodobné, že by sa o tejto oblasti zhromažďovali spravodajské
informácie a príslušným orgánom tak pravdepodobne chýbajú údaje, ktoré
potrebujú na informovanie vývozcu o zamýšľanom konečnom použití. Uplatňované obmedzenia obchodu nemôžu
prekračovať primeranú mieru. Táto požiadavka má zabraňovať
uplatňovaniu komplexných kontrol na tranzit a na poskytovanie
sprostredkovateľských služieb týkajúcich sa zariadení alebo tovarov
uvedených v prílohe III alebo prílohe IIIa, keďže v prílohe IIIa sa síce
uvádzajú legitímne použitia zariadení a tovarov, tie sa však môžu použiť
aj na mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce
zaobchádzanie alebo trestanie, ale aj na trest smrti. Vzhľadom na to, že
takéto konanie predstavuje porušenie verejnej morálky, sprostredkovatelia so
sídlom v EÚ by nemali využívať výhody z obchodovania, ktorým sa toto
konanie podporuje alebo inak uľahčuje. Mal by preto platiť zákaz
poskytovania súvisiacich sprostredkovateľských služieb zo strany všetkých
sprostredkovateľov, ktorí vedia, že kontrolované zariadenie alebo tovary,
ktoré sa majú doručiť do tretej krajiny, ale nenachádzajú sa v EÚ,
majú alebo môžu slúžiť na takéto účely. Tento zákaz by sa
uplatňoval aj vtedy, ak majú vo výnimočnom prípade príslušné orgány
dostatočné údaje na informovanie sprostredkovateľa o zamýšľanom
konečnom použití. Tranzitné tovary, ktoré opúšťajú colné
územie EÚ a smerujú do cieľovej tretej krajiny, sú tovary prepravené z
inej tretej krajiny. Zákaz vývozu takýchto tovarov do tretej krajiny
hospodárskym subjektom, ktorý vie, že tovary sa majú alebo môžu použiť na
vykonávanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo
ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie, sa zvyčajne týka hospodárskeho
subjektu, ktorý nemá sídlo v EÚ, preto sa musí presadzovať v tretej
krajine. Keďže hospodárskym subjektom prepravujúcim tranzitné tovary v
rámci colného územia EÚ zvyčajne nie sú známe informácie o koncovom
používateľovi, uloženie zákazu prepravcovi sa nepovažuje za primerané. Ani
zákaz uplatňovaný v prípade, ak má hospodársky subjekt poznatky o
zamýšľanom použití tranzitných tovarov uvedených v prílohe III alebo
prílohe IIIa, preto nie je primeraný. 3.2.3 Technická pomoc týkajúca sa
tovarov uvedených v prílohe III alebo prílohe IIIa Pokiaľ ide o technickú pomoc súvisiacu s
tovarmi uvedenými v prílohe III alebo prílohe IIIa, v súčasnosti
neexistujú žiadne kontroly poskytovania takejto pomoci tretím krajinám.
Nariadenie (ES) č. 428/2009 neobsahuje výslovné ustanovenie o technickej pomoci,
ale vo vymedzení pojmu vývoz sa uvádza prenos (uvedených) technológií a
softvérových položiek. Hoci pojem „technická pomoc“ môže mať širší význam
než len prenos technológií, aj tento prenos podlieha komplexným kontrolám.
Nariadenie (ES) č. 428/2009 sa týka medzinárodnej bezpečnosti a
nadobúda ním účinnosť mnoho režimov medzinárodnej kontroly vývozu.
Jeho cieľom je zabrániť šíreniu chemických, biologických a jadrových
zbraní a ich nosičov. Prenos technológií a softvéru sa preto kontroluje s
cieľom zabrániť tomu, aby si krajina vybudovala vlastné kapacity na
výrobu tovarov, ktoré EÚ kontroluje a do tejto krajiny nevyváža. Nariadenie (ES) č. 1236/2005 sa zameriava
na zabránenie dodávkam určitým koncovým používateľom, ktorí by
príslušné zariadenia alebo tovary z EÚ používali na mučenie alebo iné
kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie, ako aj na
vykonávanie trestu smrti, nie na to, aby sa tretím krajinám zabránilo
získať technológie súvisiace s takýmito zariadeniami alebo tovarmi.
Komplexné kontroly poskytovania technickej pomoci súvisiacej s uvedenými
zariadeniami alebo tovarmi sa nepovažujú za primerané. Vzhľadom na to, že
trest smrti, mučenie a iné formy krutého, neľudského alebo
ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania, predstavujú porušenie verejnej
morálky, by poskytovatelia technickej pomoci so sídlom v EÚ nemali
využívať výhody z obchodovania, ktorým sa toto konanie podporuje alebo
inak uľahčuje. Mal by preto platiť zákaz poskytovania technickej
pomoci zo strany všetkých poskytovateľov, ktorí vedia, že kontrolované
zariadenie alebo tovary, na ktoré sa viaže pomoc poskytovaná tretej krajine,
majú alebo môžu slúžiť na takéto účely. Tento zákaz by sa
uplatňoval aj vtedy, ak majú vo výnimočnom prípade príslušné orgány dostatočné
údaje na informovanie poskytovateľa technickej pomoci o zamýšľanom
konečnom použití tovarov, na ktoré sa viaže poskytovaná pomoc. 3.3 Vymedzenie pojmu mučenie
a iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie Vymedzenie pojmu mučenie používané na
účely nariadenia (ES) č. 1236/2005 bolo prevzatá z Dohovoru OSN z
roku 1984 proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo
ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu. Aj keď na základe tohto
medzinárodného nástroja sa v Dohovore OSN nevymedzuje pojem „iné kruté,
neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie“. Judikatúra
Európskeho súdu pre ľudské práva poukazuje na to, že vymedzenie pojmu v
nariadení (ES) č. 1236/2005 je potrebné prepracovať. Ako je stanovené
v článku 52 ods. 3 Charty základných práv EÚ, v rozsahu, v akom charta
obsahuje práva, ktoré zodpovedajú právam zaručeným v Európskom dohovore o
ochrane ľudských práv a základných slobôd, zmysel a rozsah týchto práv je
rovnaký ako zmysel a rozsah práv stanovených v uvedenom dohovore. Vymedzenie pojmu v nariadení (ES) č.
1236/2005 sa v súčasnosti týka konania, ktoré spôsobuje „závažnú
bolesť alebo utrpenie“, pričom vo vymedzení pojmu mučenie sa
odkazuje na „krutú bolesť alebo utrpenie“. Namiesto rôznych úrovní bolesti
alebo utrpenia by sa malo toto konanie odlišovať podľa prítomnosti
alebo neprítomnosti zámeru spôsobiť bolesť alebo utrpenie a
využívať bolesť alebo utrpenie na účely uvedené vo vymedzení
pojmu mučenie. V rozhodnutí z 13. decembra 2012 vo veci Khaled
El-Masri/bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko (žiadosť č.
39630/09) uviedol Európsky súdny dvor pre ľudské práva vzhľadom na
článok 3 Európskeho dohovoru o ľudských právach a s odkazom na
staršiu judikatúru: „196. Ak sa má na zlé zaobchádzanie
vzťahovať článok 3, musí obsahovať minimálnu úroveň
závažnosti. Posúdenie tejto minimálnej úrovne závisí od všetkých okolností
prípadu, napríklad ako dlho toto zaobchádzanie trvalo, aké malo fyzické alebo
psychické dôsledky, a v niektorých prípadoch aj od pohlavia, veku a zdravotného
stavu obete … . K ďalším faktorom patrí účel tohto zaobchádzania, ako
aj zámer alebo motivácia v jeho pozadí … . 197. S cieľom určiť, či sa má
konkrétne zlé zaobchádzanie považovať za mučenie, musí súd
zohľadniť rozdiel uvedený v článku 3 medzi týmto pojmom a pojmom
neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania. Tento rozdiel je zakotvený v
Dohovore, aby sa osobitná stigma „mučenia“ vzťahovala iba na úmyselné
neľudské zaobchádzanie spôsobujúce veľmi závažné a kruté utrpenie …
Okrem závažnosti zaobchádzania je tu aj prvok účelnosti, ako sa uznáva v
Dohovore OSN proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo
ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu, ktorý nadobudol platnosť 26.
júna 1987, a v ktorom sa pojem mučenie vymedzuje ako úmyselné spôsobovanie
silnej bolesti alebo utrpenia s cieľom okrem iného získať informácie,
potrestať alebo zastrašiť (článok 1 Dohovoru OSN) … .“ Pokiaľ ide o vylúčenie bolesti alebo
utrpenia v dôsledku zákonných sankcií z oboch vymedzení pojmu, je objasnenie
primerané. Keďže odňatie slobody je v zásade zákonnou sankciou,
Európsky súd pre ľudské práva uvádza, že podmienky uväznenia musí každý
príslušný štát zabezpečiť tak, aby boli v súlade so zachovaním
ľudskej dôstojnosti, aby sa použitý spôsob vykonávania opatrenia nevyužíval
tak, že zadržaná osoba je vystavená ťažkostiam alebo prehnane prísnym
podmienkam v miere, ktorá prekračuje nevyhnutú úroveň utrpenia
prirodzene vyplývajúceho zo zadržania, a aby vzhľadom na praktické
požiadavky uväznenia bolo primerane zabezpečené zdravie a duševná pohoda
tejto osoby. Z judikatúry vyplýva, že kumulatívne účinky podmienok
zadržania môžu vyústiť do porušenia článku 3 Európskeho dohovoru o
ľudských právach, a to najmä tam, kde prevažujú preplnené cely a
nehygienické podmienky. Príklady takýchto porušení predstavujú napríklad tieto
rozhodnutia Európskeho súdu pre ľudské práva: 15. júl 2002, V. Kalašnikov/Rusko (žiadosť
č. 47095/99), 4. február 2003, F. Van der Ven/Holandsko
(žiadosť č. 50901/99), 11. marec 2004, P. Igorov/Bulharsko (žiadosť
č. 40653/98), 8. júl 2004, I. Ilaşcu a ďalší/Moldavsko
a Rusko (žiadosť č. 48787/99), 20. november 2008, A. Işyar/Bulharsko
(žiadosť č. 391/03), 2. júl 2009, M. Kochetkov/Estónsko (žiadosť
č. 41653/05), 16. júl 2009, I. Sulejmanovic/Taliansko
(žiadosť č. 22635/03), 10. január 2012, S. Ananyev a ďalší/Rusko
(žiadosti č. 42525/07 a 60800/08), 22. máj 2012, T. Idalov/Rusko (žiadosť
č. 5826/03). 3.4 Vykonávacie alebo delegované
právomoci V nariadení (ES) č. 1236/2005 sa Európska
komisia splnomocňuje na vykonávanie zmien v prílohách. Okrem prípadu
prílohy I pomáha Komisii výbor zložený zo zástupcov členských štátov.
Uplatňuje sa tu postup preskúmania opísaný v nariadení (EÚ) č.
182/2011 (podľa článku 13 ods. 1 písm. c) nariadenia). Komisia pripravila návrhy na udelenie delegovaných
a vykonávacích právomocí v oblasti spoločnej obchodnej politiky
[KOM(2011) 82 a KOM(2011) 349]. V júni 2013 dospel Európsky parlament
a Rada k dohode o postupe v oblasti týchto návrhov Komisie. Očakáva sa, že
na konci roka 2013 prijmú nariadenie, ktorým sa bude okrem iného meniť
nariadenie Rady (ES) č. 1236/2005 s cieľom udeliť delegované
právomoci. Otázka, či je v prípade zmien niektorých
príloh k nariadeniu Rady (ES) č. 1236/2005 potrebné uplatniť postup
pre naliehavé prípady, sa však neriešila. Komisia sa domnieva, že takýto postup
je primeraný v prípade zmien zoznamov zakázaných a kontrolovaných tovarov, a to
najmä vtedy, ak sa na trh uvádzajú nové zariadenia alebo tovary a je mimoriadne
dôležité okamžite uplatniť príslušné opatrenie, aby sa v období dvoch
mesiacov (za predpokladu, že sa toto obdobie nepredĺži), ktoré je
vyhradené pre Európsky parlament a Radu na vyjadrenie možných námietok
voči opatreniu, zabránilo vytváraniu zásob. 2014/0005 (COD) Návrh NARIADENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY, ktorým sa mení nariadenie Rady (ES) č.
1236/2005 o obchodovaní s určitým tovarom, ktorý možno použiť na
vykonanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo
ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie EURÓPSKY PARLAMENT A RADA
EURÓPSKEJ ÚNIE, so zreteľom na Zmluvu o fungovaní
Európskej únie, a najmä na jej článok 207, so zreteľom na návrh Európskej komisie, po postúpení návrhu legislatívneho aktu
národným parlamentom, konajúc v súlade s riadnym legislatívnym
postupom, keďže: (1) Nariadenie Rady (ES) č.
1236/2005 bolo schválené v roku 2005[2]
a účinnosť nadobudlo 30. júla 2006. V reakcii na výzvy Európskeho
parlamentu z roku 2010 a náznaky, že lieky vyvážané z Únie sa používajú na
vykonávanie trestu smrti v tretej krajine, boli prostredníctvom vykonávacieho
nariadenia Komisie (EÚ) č. 1352/2011 zmenené zoznamy zakázaných a
kontrolovaných tovarov v prílohách II a III k tomuto nariadeniu[3]. Komisia za pomoci
skupiny expertov preskúmala nevyhnutnosť ďalších zmien nariadenia
(ES) č. 1236/2005 a jeho príloh. (2) Charta základných práv
Európskej únie sa stala právne záväznou nadobudnutím platnosti Lisabonskej
zmluvy 1. decembra 2009[4].
Vymedzenie pojmu mučenie v nariadení (ES) č. 1236/2005 bolo prevzaté
z Dohovoru OSN z roku 1984 proti mučeniu a inému krutému, neľudskému
alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu a je naďalej platná.
Vymedzenie pojmu „iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo
trestanie“, ktoré sa v Dohovore nenachádza, je potrebné zmeniť tak, aby
bolo v súlade s judikatúrou Európskeho súdu pre ľudské práva. Takisto je
vhodné objasniť význam pojmu „zákonné sankcie“ vo vymedzeniach pojmov
„mučenie“ a „iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo
trestanie“, pričom je potrebné zohľadniť túto judikatúru a
politiku Únie v oblasti trestu smrti. (3) V článkoch 5, 6 a 7
nariadenia (ES) č. 1236/2005 sa stanovuje systém udeľovania povolení
na vývoz, ktorého cieľom je zabrániť používaniu príslušných tovarov
na vykonávanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo
ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie. (4) Tieto opatrenia by nemali
prekračovať primeranú mieru. Preto by sa na ich základe nemalo
zabraňovať vývozu liekov používaných na legitímne liečebné
účely. (5) Vzhľadom na odlišné
charakteristiky trestu smrti na jednej strane a mučenia a iného krutého,
neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania na strane
druhej je vhodné zaviesť systém udeľovania povolení na vývoz s
cieľom zabrániť používaniu určitých tovarov na vykonávanie
trestu smrti. Pri takomto systéme by sa mala zohľadniť
skutočnosť, že množstvo krajín zrušilo trest smrti za všetky trestné
činy a v tejto veci prijalo medzinárodný záväzok. Keďže však existuje
riziko opätovného vývozu do krajín, ktoré tak neurobili, mali by sa pri
povoľovaní vývozu do krajín, ktoré zrušili trest smrti, zaviesť
určité podmienky a požiadavky. Preto je vhodné udeliť všeobecné
povolenie na vývoz do tých krajín, ktoré zrušili trest smrti za všetky trestné
činy a toto rozhodnutie potvrdili medzinárodným záväzkom. (6) Ak krajina takýmto spôsobom
trest smrti nezrušila, príslušné orgány by mali pri skúmaní žiadosti o
povolenie na vývoz zisťovať, či existuje riziko, že koncový
používateľ v cieľovej krajine použije vyvezené tovary na vykonanie
tohto trestu. Na kontrolu predaja alebo transferu tretím stranám zo strany
koncového používateľa by sa mali zaviesť primerané podmienky a
požiadavky. V prípade uskutočnenia viacerých prepráv tovarov medzi
rovnakým vývozcom a koncovým používateľom by sa malo príslušným orgánom
umožniť pravidelné skúmanie postavenia koncového používateľa,
napríklad radšej každých šesť mesiacov než pri každom udeľovaní
povolenia, a to bez toho, aby bolo ich dotknuté právo na zrušenie,
pozastavenie, pozmenenie alebo odňatie povolenia na vývoz podľa
článku 9 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1236/2005 v prípadoch, keď je
to odôvodnené. (7) S cieľom obmedziť
administratívne zaťaženie vývozcov by sa malo príslušným orgánom
umožniť udeľovanie globálneho povolenia na všetky prepravy liekov od
vývozcu konkrétnemu koncovému používateľovi na pevne stanovené obdobie,
pričom sa v prípade potreby uvedie množstvo zodpovedajúce bežnému použitiu
tovarov koncovým používateľom. Takéto povolenie by v súlade s článkom
9 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1236/2005 platilo maximálne dvanásť mesiacov
a mohlo by sa predĺžiť o ďalších dvanásť mesiacov. (8) Udelenie globálneho povolenia
by bolo vhodné aj v prípade, ak výrobca potrebuje vyviezť lieky
kontrolované podľa nariadenia (ES) č. 1236/2005 distribútorovi v
krajine, ktorá nezrušila trest smrti, a to za predpokladu, že vývozca a
distribútor uzavreli právne záväznú zmluvu, v ktorej sa od distribútora
vyžaduje uplatňovanie vhodného súboru opatrení, aby sa lieky nepoužívali
na vykonávanie trestu smrti. (9) Lieky upravované v nariadení
(ES) č. 1236/2005 môžu podliehať kontrolám podľa medzinárodných
dohovorov o omamných a psychotropných látkach, akým je Dohovor o psychotropných
látkach z roku 1971. Keďže tieto kontroly neslúžia na to, aby sa zabránilo
v používaní príslušných liekov na vykonávanie trestu smrti, ale aby sa
predchádzalo obchodu s drogami, mali by sa okrem medzinárodných kontrol
používať aj kontroly vývozu podľa nariadenia (ES) č. 1236/2005.
Členské štáty je však potrebné povzbudiť, aby na uplatňovanie systémov
kontroly používali jednotný postup. (10) S cieľom obmedziť
administratívne zaťaženie vývozcov by mali mať príslušné orgány
možnosť udeliť vývozcovi globálne povolenie na kontrolované tovary,
aby sa zabránilo používaniu príslušných tovarov na mučenie alebo iné kruté,
neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie. (11) Kontroly vývozu podľa
nariadenia (ES) č. 1236/2005 by sa nemali vzťahovať na tovary,
ktorých vývoz sa kontroluje podľa spoločnej pozície Rady
2008/944/SZBP[5],
nariadenia Rady (ES) č. 428/2009[6]
a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 258/2012[7]. (12) Je potrebné zakázať
sprostredkovateľom v Únii poskytovanie sprostredkovateľských služieb
v súvislosti s tovarmi, ktorých vývoz a dovoz je zakázaný, keďže takéto
tovary nemajú žiadne iné praktické využitie než na vykonávanie trestu smrti,
mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie
alebo trestanie. Zákaz poskytovania takýchto služieb slúži na účely
ochrany verejnej morálky. (13) Tam, kde sa kontroly vývozu
využívajú, by sa malo zakázať poskytovanie sprostredkovateľských
služieb a technickej pomoci v súvislosti s uvedenými tovarmi, ak
sprostredkovateľ alebo poskytovateľ technickej pomoci vedia, že
príslušné tovary sú určené alebo môžu byť určené na vykonávanie
trestu smrti, ak tieto kontroly slúžia na zabránenie používaniu na vykonávanie
trestu smrti, alebo že príslušné tovary slúžia alebo môžu slúžiť na
používanie pri mučení alebo inom krutom, neľudskom alebo ponižujúcom
zaobchádzaní alebo trestaní, ak kontroly slúžia na zabránenie takémuto
používaniu. Hospodársky subjekt musí mať odôvodnené podozrenie, že tovary
slúžia alebo môžu slúžiť na takéto nelegitímne účely, a to okrem
iného v prípade, ak príslušný orgán informoval, že tieto tovary sú alebo môžu
byť určené na takýto nelegitímny účel. (14) S cieľom poskytnúť
hospodárskym subjektom a orgánom presadzovania práva čas na vykonanie
zmien v prevádzkových postupoch potrebných na dosiahnutie súladu a
presadzovanie týchto zákazov by sa malo stanoviť krátke prechodné obdobie. (15) Je vhodné zaviesť
povinnosť colných orgánov vymieňať si navzájom niektoré
informácie s inými colnými orgánmi a v prípade zistenia zakázaného vývozu alebo
dovozu tovarov alebo vývozu tovarov, ktorým nebolo udelené požadované
povolenie, informovať príslušné orgány s cieľom uložiť pokutu
hospodárskym subjektom, ktoré sa dopustili porušenia. (16) Je vhodné objasniť, že v
rozsahu, v ktorom ide o osobné údaje, by sa mali pri spracovaní a výmene
informácií dodržiavať platné pravidlá týkajúce sa spracovania a výmeny
osobných údajov podľa pravidiel stanovených v smernici Európskeho
parlamentu a Rady 95/46/ES[8]
a v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001[9]. (17) S cieľom prijať
ustanovenia potrebné na uplatňovanie nariadenia (ES) č. 1236/2005 by
sa mala právomoc prijímať akty v súlade s článkom 290 Zmluvy o
fungovaní Európskej únie delegovať na Komisiu, a to v zmysle zmeny príloh
I, II, III, IIIa, IIIb, IV a V k tomuto nariadeniu. Je mimoriadne dôležité, aby
Komisia počas svojej prípravnej práce uskutočňovala vhodné
konzultácie aj na úrovni expertov. Komisia by pri príprave a tvorbe
delegovaných aktov mala zaistiť súbežné, rýchle a náležité postúpenie
príslušných dokumentov Európskemu parlamentu a Rade. (18) Je vhodné zaviesť
ustanovenie o okamžitom uplatňovaní aktu Komisie, keď je v prípade
zmien v prílohách II, III alebo IIIa k nariadeniu (ES) č. 1236/2005
mimoriadne naliehavé uskutočniť takúto zmenu. (19) Komisia neobstaráva zariadenia
na účely presadzovania práva, keďže nie je zodpovedná za udržiavanie
práva a poriadku, konania v trestných veciach alebo za presadzovanie súdnych
rozhodnutí v trestných veciach. Preto by sa mal zaviesť postup, ktorým sa
zabezpečí, aby Komisia prijímala informácie o zariadeniach na
presadzovanie práva neuvedených v zozname a produktoch uvádzaných na trh
v rámci Únie, aby sa zabezpečila aktualizácia zoznamov zakázaných a
kontrolovaných tovarov a aby sa tým zohľadnil nový vývoj. Komisia by
mala ešte pred prijatím rozhodnutia o zmene príslušnej prílohy informovať
príslušné orgány členských štátov o každej riadne odôvodnenej požiadavke
na pridanie tovarov do prílohy II, prílohy III alebo prílohy IIIa, ktorú prijme
od členského štátu, PRIJALI TOTO NARIADENIE: Článok 1 Nariadenie Rady (ES) č. 1236/2005 sa mení
takto: (1) Článok 1 sa nahrádza takto: „Článok 1 Predmet V tomto nariadení sa stanovujú pravidlá Únie,
ktoré upravujú obchodovanie s tretími krajinami s tovarom, ktorý možno
použiť na účel vykonania trestu smrti alebo na účel mučenia
alebo iného krutého, neľudského alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo
trestania, ako aj na poskytovanie sprostredkovateľských služieb
a technickej pomoci súvisiacich s týmito tovarmi.“ (2) Článok 2 sa mení takto: a) Písmená a) a b) sa nahrádzajú takto: „a) „mučenie“ je akékoľvek konanie,
ktorým sa určitej osobe zámerne pôsobí krutá bolesť alebo utrpenie,
fyzické alebo duševné, napríklad s cieľom získať od tejto osoby alebo
od tretej osoby informácie alebo priznanie, potrestať túto osobu za
čin, ktorý spáchala táto osoba alebo tretia osoba, alebo zo spáchania
ktorého je podozrivá, alebo zastrašiť alebo donútiť túto osobu alebo
tretiu osobu; alebo z akéhokoľvek dôvodu založeného na diskriminácii
akéhokoľvek druhu, ak túto bolesť alebo utrpenie pôsobí verejný
činiteľ alebo iná osoba konajúca v úradnom postavení alebo sú
spôsobené na jej podnet alebo s jej výslovným alebo tichým súhlasom.
Nezahŕňa však bolesť alebo trápenie, ktoré vyplýva výlučne
z právoplatne uložených trestov, neoddeliteľne k nim patrí alebo s
nimi súvisí, zahŕňa však bolesť či utrpenie spôsobené
kumulatívnymi účinkami nevyhovujúcich podmienok vo väzení, ako napríklad
podmienkami v preplnených ubytovacích zariadeniach, nedostatočnou hygienou
alebo zdravotnou starostlivosťou alebo pomocou, odopieraním kontaktov s
vonkajším svetom alebo režimom zadržiavania v biednych podmienkach, bez
ohľadu na akékoľvek konkrétne alebo pozitívne úmysly spôsobiť
bolesť či utrpenie zo strany tých, ktorí vo väzení alebo v iných
miestach zadržiavania rozhodujú, a to aj v prípade, ak je fyzickej osobe
odňatá sloboda v súlade s právom. Trest smrti sa za žiadnych okolností
nepovažuje za zákonný trest; b) „iné kruté, neľudské alebo ponižujúce
zaobchádzanie alebo trestanie“ je akékoľvek konanie, ktorým sa
určitej osobe spôsobí závažná bolesť alebo utrpenie, fyzické alebo
duševné, ak túto bolesť alebo trápenie spôsobí verejný činiteľ
alebo iná osoba konajúca v úradnom postavení, alebo sú spôsobené na jej podnet
alebo s jej výslovným alebo tichým súhlasom. Nezahŕňa však bolesť
alebo trápenie, ktoré vyplýva výlučne z právoplatne uložených
trestov, neoddeliteľne k nim patrí alebo s nimi súvisí, zahŕňa
však bolesť či utrpenie spôsobené kumulatívnymi účinkami
nevyhovujúcich podmienok vo väzení, ako napríklad podmienkami v preplnených
ubytovacích zariadeniach, nedostatočnou hygienou alebo zdravotnou
starostlivosťou alebo pomocou, odopieraním kontaktov s vonkajším svetom
alebo režimom zadržiavania v biednych podmienkach, bez ohľadu na
akékoľvek konkrétne alebo pozitívne úmysly spôsobiť bolesť
či utrpenie zo strany tých, ktorí vo väzení alebo v iných miestach
zadržiavania rozhodujú, a to aj v prípade, ak je fyzickej osobe odňatá
sloboda v súlade s právom. Trest smrti sa za žiadnych okolností nepovažuje za
zákonný trest;“ b) písmeno h) sa nahrádza takto: „h) „príslušný orgán“ je orgán jedného z
členských štátov uvedený v prílohe I, ktorý je podľa článku 8
oprávnený rozhodnúť o žiadosti o povolenie;“ c) za bod i) sa vkladajú tieto písmená: „j) „colné územie Únie“ je územie v zmysle článku
3 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92*; k) „sprostredkovateľské služby“ sú: a) rokovanie alebo dojednávanie transakcií
na účely nákupu, predaja alebo dodávky príslušných tovarov z tretej
krajiny do akejkoľvek inej tretej krajiny alebo b) predaj alebo nákup príslušných tovarov,
ktoré sa nachádzajú v tretej krajine, na účely ich prepravy do inej tretej
krajiny. Na účely tohto nariadenia sa z tohto
vymedzenia pojmov vypúšťa samostatné ustanovenie o doplnkových službách.
Medzi doplnkové služby patrí doprava, finančné služby, poistenie alebo
zaistenie, alebo všeobecná reklama či propagácia; l) „sprostredkovateľ“ je každá fyzická alebo
právnická osoba alebo partnerstvo, ktoré majú bydlisko alebo sú usadené v
členskom štáte Únie, ktoré vykonávajú služby vymedzené podľa bodu k)
z Únie na územie tretej krajiny; m) „poskytovateľ technickej pomoci“ je
akákoľvek fyzická alebo právnická osoba alebo partnerstvo, ktoré majú
bydlisko alebo sú usadené v členskom štáte Únie, ktoré poskytujú technickú
pomoc vymedzenú podľa bodu f) z Únie na územie tretej krajiny; n) „vývozca“ je každá fyzická alebo právnická
osoba alebo partnerstvo, v mene ktorých sa robí vývozné vyhlásenie, t. j.
osoba, ktorá je v čase prijatia vyhlásenia zmluvnou stranou zmluvy s
adresátom v príslušnej tretej krajine a má potrebnú právomoc
rozhodnúť o odoslaní tovarov mimo colného územia Únie; v prípade, že
zmluva o vývoze nebola uzatvorená, alebo ak zmluvná strana nekoná vo
vlastnom mene, potom je vývozcom osoba, ktorá má právomoc rozhodnúť o
odoslaní položky mimo colného územia Únie; ak zisk z práva nakladať s
tovarmi patrí osobe, ktorá je usadená mimo Únie, podľa zmluvy, na ktorej
je založený vývoz, za vývozcu sa považuje zmluvná strana usadená na území Únie;
o) „všeobecné vývozné povolenie Únie“ je vývozné
povolenie na vývoz do určitých cieľových krajín, ktoré sa
udeľuje všetkým vývozcom spĺňajúcim podmienky a požiadavky
jeho využívania uvedené v prílohe IIIb; p) „individuálne vývozné povolenie“ je povolenie
udelené jednému konkrétnemu vývozcovi pre jedného koncového používateľa
alebo príjemcu v tretej krajine, ktoré sa vzťahuje na jeden alebo viac
tovarov; q) „globálne vývozné povolenie“ je povolenie
udelené jednému konkrétnemu vývozcovi na určitý druh tovarov, ktoré platí
na vývoz jednému alebo viacerým konkrétnym koncovým používateľom alebo
distribútorovi, ak je vývozca aj výrobcom tovarov uvedených v prílohe IIIa; r) „distribútor“ je hospodársky subjekt
vykonávajúci veľkoobchodné činnosti súvisiace s liekmi alebo
aktívnymi látkami, ako napríklad obstarávanie liekov alebo aktívnych látok od
výrobcov, vlastníctvo, dodávanie alebo vyvážanie takýchto produktov; k
veľkoobchodným činnostiam nepatrí obstarávanie nemocničného,
farmaceutického alebo zdravotníckeho odborníka na výhradný účel dodávania
liekov verejnosti. * Nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12.
októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, Ú. v. ES L
301, 19.10.1992 s. 1.“ (3) Za článok 4 sa vkladá tento
článok: „Článok 4a Zákaz
sprostredkovateľských služieb Sprostredkovateľovi sa zakazuje
poskytovať sprostredkovateľské služby akejkoľvek osobe, subjektu
alebo orgánu v tretej krajine, ktoré by súviseli s tovarmi uvedenými v prílohe
II, a to bez ohľadu na pôvod týchto tovarov.“ (4) V článku 5 sa ods. 1 nahrádza
týmto odsekom: „1. Pre každý vývoz tovaru
uvedeného v prílohe III sa vyžaduje povolenie, a to bez ohľadu na pôvod
tohto tovaru. Povolenie sa však nevyžaduje na tovar, ktorý len prechádza colným
územím Únie, t. j. ktorému nie je pridelené iné colné schválené určenie alebo
použitie ako režim vonkajší tranzit podľa článku 91 nariadenia (EHS)
č. 2913/92 vrátane uskladnenia iných tovarov ako tovarov Únie v slobodnom
pásme kontrolného typu I alebo slobodnom sklade. Príloha III obsahuje tieto tovary, ktoré možno
použiť na účely mučenia alebo iného krutého, neľudského
alebo ponižujúceho zaobchádzania alebo trestania: a) tovary, ktoré sa prvotne používajú na
účely vynucovania práva; b) tovary, ktoré vzhľadom na svoju
konštrukciu a technické vlastnosti predstavujú závažné riziko použitia na
mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie
alebo trestanie. Príloha III neobsahuje: a) strelné zbrane kontrolované nariadením
Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 258/2012; b) položky s dvojakým použitím kontrolované
nariadením Rady (ES) č. 428/2009 a c) tovary kontrolované spoločnou
pozíciou Rady 2008/944/SZBP.“ (5) V článku 6 sa ods. 1 nahrádza
týmto odsekom: „1. Rozhodnutia o žiadostiach o
povolenie vývozu tovaru uvedeného v prílohe IIIa prijme príslušný orgán v
každom jednotlivom prípade, po zvážení všetkých príslušných dôvodov, najmä
skutočnosti, či žiadosť o povolenie v podstate rovnakého vývozu
za posledné tri roky zamietol iný členský štát, a po zvážení
zamýšľaného konečného použitia a rizika odklonenia týchto tovarov.“ (6) Za článok 7 sa vkladá tento
článok: „Článok 7 a Zákaz
určitých služieb 1. Sprostredkovateľovi sa
zakazuje poskytovať akejkoľvek osobe, subjektu alebo orgánu v tretej
krajine sprostredkovateľské služby, ktoré by súviseli s tovarmi z prílohy
III, a to bez ohľadu na pôvod týchto tovarov, ak sprostredkovateľ vie
alebo má oprávnené podozrenie, že akákoľvek časť takýchto
prepravovaných tovarov je alebo môže byť v krajine, ktorá nepatrí do
colného územia Únie, určené na používanie pri mučení alebo inom
krutom, neľudskom alebo ponižujúcom zaobchádzaní alebo trestaní. 2. Poskytovateľovi
technickej pomoci sa zakazuje poskytovať akejkoľvek osobe, subjektu
alebo orgánu v tretej krajine technickú pomoc, ktorá by súvisela s tovarmi
uvedenými v prílohe III, a to bez ohľadu na pôvod týchto tovarov, ak
poskytovateľ takejto pomoci vie alebo má oprávnené podozrenie, že niektoré
alebo všetky príslušné tovary sú alebo môžu byť v krajine, ktorá nepatrí
do colného územia Únie, určené na používanie pri mučení alebo inom
krutom, neľudskom alebo ponižujúcom zaobchádzaní alebo trestaní.“ (7) Za článok 7a sa vkladá táto
kapitola: „KAPITOLA IIIa Tovary,
ktoré sa môžu použiť na účely vykonávania trestu smrti Článok 7b Požiadavka
vývozného povolenia 3. Pre každý vývoz tovarov
uvedených v prílohe IIIa sa vyžaduje povolenie, a to bez ohľadu na pôvod
týchto tovarov. Povolenie sa však nevyžaduje na tovar, ktorý len prechádza
colným územím Únie, t. j. ktorému nie je pridelené colné schválené určenie
alebo použitie ako režim vonkajší tranzit podľa článku 91 nariadenia
(EHS) č. 2913/92 vrátane uskladnenia iných tovarov ako tovarov Únie v
slobodnom pásme kontrolného typu I alebo slobodnom sklade. Príloha IIIa zahŕňa tovary, ktoré by sa
mohli použiť na účely vykonávania trestu smrti a boli schválené alebo
skutočne používané na vykonávanie trestu smrti v jednej alebo viacerých
tretích krajinách, ktoré nezrušili trest smrti. Nezahŕňa: a) strelné zbrane kontrolované nariadením
Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 258/2012; b) položky s dvojakým použitím kontrolované
nariadením Rady (ES) č. 428/2009; a c) tovary kontrolované spoločnou
pozíciou Rady 2008/944/SZBP. 4. Keď sa na vývoz liekov
vyžaduje povolenie na vývoz podľa tohto nariadenia a na vývoz sa
vzťahujú aj požiadavky na vydanie povolenia podľa medzinárodného
dohovoru o kontrole omamných a psychotropných látok, akým je Dohovor o
psychotropných látkach z roku 1971, členské štáty môžu na vykonávanie
povinností, ktoré im vyplývajú z tohto nariadenia a príslušného dohovoru,
využiť jednotný postup. Článok 7c Kritériá
udeľovania vývozných povolení 5. Rozhodnutia o žiadostiach o
povolenie na vývoz tovarov uvedených v prílohe IIIa prijme príslušný orgán v
každom jednotlivom prípade po zvážení všetkých príslušných dôvodov, najmä
skutočnosti, či žiadosť o povolenie v podstate rovnakého vývozu
za posledné tri roky zamietol iný členský štát, a po zvážení plánovaného
konečného použitia a rizika odklonenia týchto tovarov. 6. Príslušný orgán neudelí
povolenie, ak existujú opodstatnené dôvody domnievať sa, že tovary uvedené
v prílohe IIIa môžu byť použité na vykonávanie trestu smrti v tretej
krajine. 7. Na overenie zamýšľaného
konečného použitia a rizika odklonenia sa uplatnia tieto usmernenia: 7.1. Ak výrobca lieku obsahujúceho
aktívnu látku uvedenú v prílohe IIIa požiada o povolenie na vývoz tohto lieku
distribútorovi v tretej krajine, príslušný orgán posúdi podmienky zmluvy medzi
vývozcom a distribútorom a opatrenia, ktoré prijímajú, aby sa zabezpečilo,
že dané lieky sa nepoužijú na vykonávanie trestu smrti. 7.2. Ak sa vyžaduje povolenie na
vývoz tovarov uvedených v prílohe IIIa koncovému používateľovi v tretej
krajine, príslušný orgán posúdi riziko odklonenia tovarov, pričom
zohľadní zmluvné podmienky vzťahujúce sa na vyhlásenie o konečnom
použití podpísané koncovým používateľom, ak sa takéto vyhlásenie
poskytuje. Ak sa vyhlásenie o konečnom použití neposkytuje, vývozca musí
preukázať, kto bude koncovým používateľom a na aký účel sa bude
tovar používať. Ak vývozca neposkytne dostatočné informácie na
posúdenie rizika odklonenia, príslušný orgán sa môže odôvodnene domnievať,
že tovar sa môže používať na vykonávanie trestu smrti. Článok 7d Zákaz
určitých služieb 8. Sprostredkovateľovi sa
zakazuje poskytovať akejkoľvek osobe, subjektu alebo orgánu v tretej
krajine sprostredkovateľské služby, ktoré by súviseli s tovarmi z prílohy
IIIa, a to bez ohľadu na pôvod týchto tovarov, ak sprostredkovateľ
vie alebo má oprávnené podozrenie, že akákoľvek časť dodávky
takýchto tovarov je alebo môže byť v krajine, ktorá nepatrí do colného
územia Únie, určená na vykonávanie trestu smrti. 9. Poskytovateľovi
technickej pomoci sa zakazuje poskytovať akejkoľvek osobe, subjektu
alebo orgánu v tretej krajine technickú pomoc, ktorá by súvisela s tovarmi z
prílohy IIIa, a to bez ohľadu na pôvod týchto tovarov, ak
poskytovateľ technickej pomoci vie alebo má oprávnené podozrenie, že
niektoré alebo všetky príslušné tovary sú alebo môžu byť v krajine, ktorá
nepatrí do colného územia Únie, určené na vykonávanie trestu smrti.“ (8) Článok 8 sa nahrádza takto: „Článok 8 Druhy povolení a orgány vydávajúce
povolenia 10. Týmto nariadením sa zavádza
všeobecné vývozné povolenie Únie v prípade určitých vývozov stanovených v
prílohe IIIb. Príslušný orgán členského štátu, v ktorom je
vývozca usadený, môže zakázať vývozcovi používať toto povolenie v
prípade existencie odôvodneného podozrenia na neschopnosť vývozcu
splniť podmienky povolenia alebo ustanovenia právnych predpisov o kontrole
vývozu. Príslušné orgány členských štátov si
vymieňajú informácie o všetkých vývozcoch, ktorým bolo odobraté právo na
používanie všeobecného vývozného povolenia Únie, ak nezistia, že konkrétny
vývozca sa nebude pokúšať vyvážať tovary uvedené v prílohe IIIa cez
iný členský štát. Na tento účel sa použije zabezpečený a
zašifrovaný systém výmeny informácií. 11. Povolenie na vývoz iných
tovarov ako tých, ktoré sú uvedené v odseku 1, pre ktoré sa vyžaduje povolenie
podľa tohto nariadenia, udeľuje príslušný orgán členského štátu,
v ktorom je vývozca usadený, ako je to uvedené v prílohe I. Pokiaľ ide o
tovary uvedené v prílohe III alebo v prílohe IIIa, toto povolenie môže byť
individuálne alebo globálne. Povolenie týkajúce sa tovarov uvedených v prílohe
II je individuálne. 12. Povolenie na dovoz, pre ktorý
sa podľa tohto nariadenia vyžaduje povolenie, udeľuje príslušný orgán
členského štátu, v ktorom má múzeum sídlo, ako je to uvedené v prílohe I.
Povolenie týkajúce sa tovarov uvedených v prílohe II je individuálne. 13. Povolenie na poskytovanie
technickej pomoci týkajúce sa tovarov uvedených v prílohe II udeľuje: a) príslušný orgán členského štátu, v
ktorom je poskytovateľ služieb usadený, ako je to uvedené v prílohe I, ak
sa pomoc poskytuje múzeu v tretej krajine; b) príslušný orgán členského štátu, v
ktorom má sídlo múzeum, ako je to uvedené v prílohe I, ak sa pomoc poskytuje
múzeu v Únii. 14. Žiadatelia poskytnú príslušným
orgánom všetky relevantné informácie potrebné pre žiadosti o individuálne alebo
globálne povolenie na vývoz alebo individuálne povolenie na dovoz, aby mali
príslušné orgány všetky informácie, najmä o koncovom používateľovi,
cieľovej krajine a konečnom použití tovarov. Povolenie môže v prípade
potreby podliehať vyhláseniu o konečnom použití. 15. Odchylne od článku 5
poskytuje výrobca v prípade, ak má lieky vyvážať výrobca distribútorovi,
informácie o prijatých ustanoveniach a opatreniach, ktorými sa má
zabrániť, aby sa tieto produkty používali na vykonávanie trestu smrti v
cieľovej krajine, a ak sú k dispozícii, aj informácie o konečnom
použití a koncových používateľoch tovarov. 16. Členské štáty spracúvajú
požiadavky na individuálne alebo globálne povolenia v časovej lehote,
ktorá sa určí podľa vnútroštátneho práva alebo postupov.“ (9) V článku 11 sa dopĺňa
tento odsek: „5 Všetky oznámenia vyžadované
podľa tohto článku sa budú uskutočňovať
prostredníctvom zabezpečeného a zašifrovaného systému výmeny informácií.“ (10) Za článok 11 sa vkladá tento
článok: „Článok 11a Výmena
informácií colnými orgánmi 17. Na účely riadenia colných
rizík si colné orgány vymieňajú príslušné informácie podľa
článku 4g nariadenia Komisie (EHS) č. 2454/93. * 18. Colné orgány informujú
príslušné orgány príslušného členského štátu o výskyte vývozu alebo
dovozu zakázaných tovarov podľa článku 3 alebo 4. Colné úrady
informujú tieto príslušné orgány aj o vývoze bez povolenia podľa
článku 5 alebo 7b. * Nariadenie Komisie (EHS) č. 2454/93 z
2. júla 1993, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým
sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva, Ú. v. ES L 253, 11.10.1993, s. 1.“ (11) Článok 12 sa nahrádza takto: „Článok 12 Zmena
príloh Komisia sa splnomocňuje podľa
článku 15a na prijímanie delegovaných aktov s cieľom zmeniť
prílohy I, II, III, IIIa, IIIb, IV a V. Údaje v prílohe I týkajúce sa
príslušných orgánov členských štátov sa zmenia na základe informácií
poskytnutých členskými štátmi. Ak sa to v prípade zmeny prílohy II, III alebo
IIIa vyžaduje z vážnych a naliehavých dôvodov, na delegované akty prijaté
podľa tohto článku sa uplatňuje postup ustanovený v článku
15b.“ (12) Za článok 12 sa vkladá tento
článok: „Článok 12 a Žiadosti
o pridanie tovarov do niektorého zo zoznamov tovarov 19. Každý členský štát môže
Komisii adresovať plne opodstatnenú žiadosť o pridanie tovarov
určených alebo uvádzaných na trh na účely presadzovania práva do
prílohy II, prílohy III alebo prílohy IIIa. Takáto žiadosť obsahuje a) informácie o konštrukcii a vlastnostiach
tovarov; b) informácie o všetkých účeloch, na
ktoré môžu byť použité a c) informácie o medzinárodných alebo
domácich pravidlách, ktoré by sa porušili, keby sa tovary použili na
presadzovanie práva. 20. Komisia môže do troch mesiacov
požiadať žiadajúci členský štát o poskytnutie doplňujúcich
informácií, ak sa domnieva, že žiadosť neobsahuje jeden alebo viac
podstatných bodov, alebo ak sú potrebné dodatočné informácie o jednom
alebo viacerých podstatných bodoch. Oznámi body, ku ktorým je potrebné
poskytnúť doplňujúce informácie. 21. Ak sa domnieva, že nie je
potrebné vyžiadať doplňujúce informácie, alebo po prijatí vyžiadaných
doplňujúcich informácií začne Komisia do šiestich mesiacov postup
prijatia požadovanej zmeny alebo informuje žiadajúce členské štáty o
dôvodoch, prečo tak neurobí.“ (13) Za článok 13 sa vkladá tento
článok: „Článok 13 a Spracovanie osobných údajov Osobné údaje sa spracúvajú a vymieňajú
podľa pravidiel stanovených v smernici Európskeho parlamentu a Rady
95/46/ES* a v nariadení Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001**. * Smernica Európskeho parlamentu a Rady
95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri
spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov,
Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31. ** Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES)
č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na
spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o
voľnom pohybe takýchto údajov, Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.“ (14) Článok 15 sa vypúšťa. (15) Za článok 15 sa vkladajú tieto
články: „Článok 15 a Vykonávanie
delegovania 22. Právomoc prijímať
delegované akty sa Komisii udeľuje za podmienok stanovených v tomto
článku. 23. Právomoc prijímať
delegované akty uvedené v článku 12 sa Komisii udeľuje na obdobie
piatich rokov od .... Komisia vypracuje správu týkajúcu sa delegovania
právomoci najneskôr deväť mesiacov pred uplynutím tohto
päťročného obdobia. Delegovanie právomoci sa automaticky predlžuje na
rovnako dlhé obdobia, pokiaľ Európsky parlament alebo Rada nevznesú
voči takémuto predĺženiu námietku najneskôr tri mesiace pred koncom
každého obdobia. 24. Delegovanie právomoci uvedené
v článku 12 môže Európsky parlament alebo Rada kedykoľvek
odvolať. Rozhodnutím o odvolaní sa ukončuje delegovanie
právomoci v ňom uvedenej. Rozhodnutie nadobúda účinnosť
dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej
únie alebo k neskoršiemu dátumu, ktorý je v ňom určený.
Rozhodnutie neovplyvní platnosť žiadnych delegovaných aktov, ktoré sú už v
platnosti. 25. Hneď ako Komisia prijme
delegovaný akt, informuje o tom súčasne Európsky parlament a Radu. 26. Delegované akty prijaté
podľa článku 12 nadobudnú účinnosť len vtedy, ak
v lehote dvoch mesiacov od oznámenia tohto aktu Európskemu parlamentu
a Rade voči nemu Európsky parlament alebo Rada nevznesú žiadne
námietky alebo ak pred uplynutím tejto lehoty Európsky parlament aj Rada informovali
Komisiu, že nevznesú námietky. Na podnet Európskeho parlamentu alebo Rady sa
táto lehota predĺži o dva mesiace. Článok 15b Postup
pre naliehavé prípady 27. Delegované akty prijaté
podľa tohto článku nadobúdajú účinnosť okamžite a
uplatňujú sa pod podmienkou, že sa voči nim v súlade s odsekom 2
nevznesie námietka. V oznámení o delegovanom akte Európskemu parlamentu a
Rade sú uvedené dôvody na použitie postupu pre naliehavé prípady. 28. Európsky parlament alebo Rada
môžu voči delegovanému aktu vzniesť námietku v súlade s postupom
uvedeným v článku 15a ods. 5. V takom prípade Komisia akt
zruší hneď po tom, čo jej Európsky parlament alebo Rada oznámili
rozhodnutie vzniesť námietky.“ (15) Prílohy sa menia takto: a) V prílohe III sa vypúšťa
časť 4. b) Dopĺňa sa nová príloha IIIa,
ktorej znenie je uvedené v prílohe I k tomuto nariadeniu. c) Dopĺňa sa nová príloha IIIb,
ktorej znenie je uvedené v prílohe II k tomuto nariadeniu. Článok 2 Toto nariadenie nadobúda účinnosť
tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie. Bod 6 článku 1 a v rozsahu, v ktorom sa
vkladá článok 7d, aj bod 7 článku 1 sa uplatňujú od 1. januára
2015. Toto nariadenie je záväzné
v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských
štátoch. V Bruseli Za Európsky parlament Za
Radu predseda predseda [1] Uznesenie P7_TA(2010)0236, Ú. v. EÚ C 236 E, 12.8.2011,
s. 107. [2] Nariadenie Rady (ES) č. 1236/2005 z 27.
júna 2005 o obchodovaní s určitým tovarom, ktorý možno
použiť na vykonanie trestu smrti, mučenie alebo iné kruté,
neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie alebo trestanie, Ú. v. EÚ L 200,
30.7.2005, s. 1. [3] Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ)
č. 1352/2011 z 20. decembra 2011, ktorým sa mení a
dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 1236/2005 o obchodovaní
s určitým tovarom, ktorý možno použiť na vykonanie trestu smrti,
mučenie alebo iné kruté, neľudské alebo ponižujúce zaobchádzanie
alebo trestanie, Ú. v. EÚ L 338, 21.12.2011, s. 31. [4] Ú. v. EÚ C 303, 14.12.2007, s. 1. [5] Spoločná pozícia Rady 2008/944/SZBP z 8. decembra
2008, ktorou sa vymedzujú spoločné pravidlá upravujúce kontrolu vývozu
vojenskej technológie a materiálu, Ú. v. EÚ L 335, 13.12.2008, s. 99. [6] Nariadenie Rady (ES) č. 428/2009 z 5. mája 2009,
ktorým sa stanovuje režim Spoločenstva na kontrolu vývozov, prepravy,
sprostredkovania a tranzitu položiek s dvojakým použitím, Ú. v. EÚ L 134,
29.5.2009, s. 1. [7] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č.
258/2012 zo 14. marca 2012, ktorým sa vykonáva článok 10 Protokolu
Organizácie Spojených národov proti nezákonnej výrobe a obchodovaniu so strelnými
zbraňami, ich súčasťami a komponentmi a strelivom
doplňujúceho Dohovor Organizácie spojených národov proti nadnárodnému
organizovanému zločinu (protokol OSN o strelných zbraniach) a ktorým sa
ustanovujú vývozné povolenia a opatrenia týkajúce sa dovozu a tranzitu
strelných zbraní, ich súčastí a častí a streliva, Ú. v. EÚ L 94,
30.3.2012, s. 1. [8] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/EHS
z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní
osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov, Ú. v. ES
L 281, 23.11.1995, s. 31. [9] Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č.
45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na
spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o
voľnom pohybe takýchto údajov, Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.