This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52013DC0785
REPORT FROM THE COMMISSION TO THE EUROPEAN PARLIAMENT, THE COUNCIL, THE EUROPEAN CENTRAL BANK, THE EUROPEAN ECONOMIC AND SOCIAL COMMITTEE, THE COMMITTEE OF REGIONS AND THE EUROPEAN INVESTMENT BANK A SINGLE MARKET FOR GROWTH AND JOBS: AN ANALYSIS OF PROGRESS MADE AND REMAINING OBSTACLES IN THE MEMBER STATES - Contribution to the Annual Growth Survey 2014 -
SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU, VÝBORU REGIÓNOV A EURÓPSKEJ INVESTIČNEJ BANKE JEDNOTNÝ TRH PRE RAST A ZAMESTNANOSŤ: ANALÝZA USKUTOČNENÉHO POKROKU A ZOSTÁVAJÚCICH PREKÁŽOK V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH – Príspevok k ročnému prieskumu rastu 2014 –
SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU, VÝBORU REGIÓNOV A EURÓPSKEJ INVESTIČNEJ BANKE JEDNOTNÝ TRH PRE RAST A ZAMESTNANOSŤ: ANALÝZA USKUTOČNENÉHO POKROKU A ZOSTÁVAJÚCICH PREKÁŽOK V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH – Príspevok k ročnému prieskumu rastu 2014 –
/* COM/2013/0785 final */
SPRÁVA KOMISIE EURÓPSKEMU PARLAMENTU, RADE, EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKE, EURÓPSKEMU HOSPODÁRSKEMU A SOCIÁLNEMU VÝBORU, VÝBORU REGIÓNOV A EURÓPSKEJ INVESTIČNEJ BANKE JEDNOTNÝ TRH PRE RAST A ZAMESTNANOSŤ: ANALÝZA USKUTOČNENÉHO POKROKU A ZOSTÁVAJÚCICH PREKÁŽOK V ČLENSKÝCH ŠTÁTOCH – Príspevok k ročnému prieskumu rastu 2014 – /* COM/2013/0785 final */
Úvod Finančná a hospodárska kríza preukázala, že Európa
potrebuje hĺbkové štrukturálne reformy. Súčasťou reakcie Komisie
je ambiciózny plán na zlepšenie fungovania jednotného trhu. Akty o jednotnom
trhu I a II predstavujú súbor legislatívnych návrhov a iných opatrení na
podporu rastu a zamestnanosti v Európe. Komisia takisto nedávno predložila
návrhy na dobudovanie jednotného digitálneho trhu. Na účinné
uvoľnenie úplného potenciálu jednotného trhu a jeho prispôsobenie potrebám
21. storočia je potrebné rýchle prijatie všetkých zostávajúcich návrhov. Reforma právneho rámca EÚ však nestačí na to, aby
jednotný trh fungoval dobre. Aby mohli obyvatelia, spotrebitelia a podniky
efektívne využívať výhody jednotného trhu, musia pravidlá fungovať v
praxi. Je potrebné vynaložiť značné a konzistentné úsilie zamerané na
dobré fungovanie trhov a odstránenie zostávajúcich prekážok. Päť rokov od začiatku krízy je badať známky
oživenia. Mnohé členské štáty uskutočnili kroky zamerané na reformy a
vytvorenie lepších trhových podmienok napriek krátkodobým tendenciám
chrániť svoje domáce trhy. Cieľom tejto správy je v kontexte stratégie Európa 2020
preskúmať spôsob fungovania jednotného trhu v rôznych členských
štátoch. Táto správa obsahuje prehľad o pokroku dosiahnutom od
začiatku krízy, o zistených pretrvávajúcich nedostatkoch a na tomto
základe definuje súbor politických priorít. Prispieva tak k všeobecným
prioritám, ktoré sú stanovené v ročnom prieskume rastu Komisie na rok
2014 a k ďalšiemu stanoveniu odporúčaní pre jednotlivé krajiny v
kontexte európskeho semestra. Táto správa sa, tak ako minulý rok, zameriava na
kľúčové oblasti s najväčším rastovým potenciálom: služby, siete
a digitálnu ekonomiku. Odvetvia služieb rastú rýchlo a vytvárajú najviac
pracovných miest. Hoci bol zaznamenaný pokrok, sú potrebné ďalšie
opatrenia na uvoľnenie plného potenciálu odvetvia služieb. Keďže
odvetvia služieb sú úzko prepojené s ďalšími odvetviami hospodárstva,
najmä s výrobným odvetvím, zároveň je potrebné ďalšie úsilie s
cieľom zlepšiť fungovanie vnútorného trhu s priemyselnými
výrobkami. Zatiaľ čo vnútorný trh s
tovarom je úspešný, EÚ musí zaistiť, aby jeho právny rámec
spĺňal svoj účel v globalizovanom svete, v ktorom inovácie
zohrávajú kľúčovú úlohu a dochádza k rýchlemu vývoju výrobkov. V
tejto súvislosti Komisia predloží do konca roka preskúmanie o vnútornom
trhu s priemyselnými výrobkami. Táto správa sa takisto venuje otázkam fungovania
finančného sektora, keďže lepší prístup k finančným
prostriedkom a lepšia integrácia finančných trhov sú podstatou nastolenia
dôvery a financovania reálnej ekonomiky. Oporou hospodárstva naďalej zostávajú siete.
Elektronické komunikácie, energetika a doprava predstavujú 8,9 %
pridanej hodnoty a 6,1 % zamestnanosti v EÚ-27 a ich dôležitosť
naďalej rastie[1].
Predstavujú zároveň dôležité vstupy pre ďalšie odvetvia hospodárstva.
Digitálny sektor je tiež hlavnou hybnou silou produktivity, tvorivosti a
inovácie. V niektorých hlavných ekonomikách (krajiny G8, Južná Kórea a Švédsko)
bol vďaka internetovej ekonomike[2] v období rokov
2006 – 2011[3]
zaznamenaný nárast HDP približne o 21 %. Prvá
časť tejto správy obsahuje analýzu kľúčových odvetví a
stanovuje kľúčové politické priority. V druhej časti sa uvádzajú
horizontálne zistenia o fungovaní jednotného trhu na základe analýzy
hodnotových reťazcov v rámci EÚ a vo vzťahu k tretím krajinám. Časť I – Stav
jednotného trhu v kľúčových oblastiach s najväčším rastovým
potenciálom
2.1.
Implementácia a presadzovanie – všeobecný prehľad
·
V
oznámení o lepšej správe z júna 2012[4] bol oznámený súbor
opatrení s cieľom dosiahnuť rýchly pokrok v kľúčových
oblastiach s najväčším potenciálom rastu. V prvom rade obsahovalo výzvu k prístupu
„nulovej tolerancie“: Členské štáty by mali rýchlo a náležite
transponovať a implementovať právne predpisy EÚ, ktoré sú uvedené v
prílohe k oznámeniu, aby sa deficit v transpozícii a deficit súladu znížili na
úroveň 0 %. ·
O
jeden a pol roka neskôr boli zaznamenané dobré výsledky (pozri prílohu). V
prípade právnych predpisov, ktoré sú uvedené v prílohe k oznámeniu a týkajú sa
finančných služieb, jednotného digitálneho trhu a dopravy, bol cieľ
deficitu v transpozícii na úrovni 0 % dodržaný. Na opačnej strane
sa však nachádza odvetvie energetiky. Zatiaľ čo, že viacero
členských štátov zlepšilo svoje výsledky, mnohé členské štáty
nedodržali lehoty na transpozíciu, pričom štyri členské štáty dokonca
netransponovali tri zo štyroch príslušných smerníc. ·
V
oznámení boli členské štáty takisto vyzvané, aby v kľúčových
oblastiach uplatnili aktívnejší prístup a presadzovanie. V prípade, že existujú
náznaky o nedodržaní základnej legislatívy, konanie o porušení povinnosti by
nemalo trvať v priemere dlhšie než 18 mesiacov a úplné vykonanie rozsudkov
Súdneho dvora by nemalo trvať v priemere dlhšie než 12 mesiacov. Vo
viacerých oblastiach boli uskutočnené kroky s cieľom ráznejšie
riešiť potenciálne porušenie právnych predpisov EÚ a výsledky tohto
prístupu sú jasne viditeľné napr. v odvetví služieb (porovnaj s oddielom o
infraštruktúre). Priemerná dĺžka konania o porušení povinnosti je však
naďalej 29,4 mesiaca, pričom niektoré konania trvajú viac než 50
mesiacov alebo dokonca 84 mesiacov. Situácia je oveľa lepšia v oblasti
energetiky (15 mesiacov) a dopravy (15,4 mesiaca).
2.2. Trhy so službami
Výkonnosť trhu a prekážky integrácie EÚ
Mnohé členské štáty zavádzajú reformy
zamerané na lepšie fungovanie odvetví služieb. V minulom roku to boli
najmä PT, ES, IT, GR a PL a v menšom rozsahu SI a CZ. Tieto reformy boli
podporené v rámci odporúčaní pre jednotlivé krajiny alebo v rámci
programov dohodnutých s príslušnými vládami. Viaceré členské štáty však
potrebujú reformy vrátane AT, BE, DE a FR, ktorým boli takisto adresované
odporúčania pre jednotlivé krajiny týkajúce sa služieb. Ďalším podnetom pre reformy boli opatrenia Komisie v
rámci prístupu nulovej tolerancie s cieľom zaistiť úplný
súlad so smernicou o službách. Minulý rok zaviedlo 13 členských
štátov ďalšie reformy v reakcii na projekt EU Pilot alebo konania
o porušení povinnosti, ktoré začala Komisia. Tieto reformy sa týkajú
najmä obmedzení obchodnej komunikácie, požiadavky miesta bydliska alebo
územného obmedzenia povolenia. V mnohých členských štátoch sa ďalej
rozvíjali jednotné kontaktné miesta (JKM) ako súčasť
širšieho úsilia ponúkať podnikom komplexné služby elektronickej verejnej
správy (otázkam elektronickej verejnej správy je vo väčšej miere venovaný
oddiel o digitálnych trhoch). Aby podniky prosperovali, potrebujú
spoľahlivé a ľahko dostupné informácie o regulačných
požiadavkách a možnosť vykonať všetky potrebné administratívne úkony
online. To je cieľom JKM a nedávno schválenej charty JKM. V niektorých
členských štátoch sú už JKM súčasťou štruktúr elektronickej
verejnej správy (EE, ES, DK, NL, UK, SE, LU). Niektoré členské štáty
počas minulého roka pokročili v tomto smere (BG, EL, FR). Osobitnú
pozornosť je však potrebné venovať JKM v BE, DE, LV, PL a RO, najmä
pokiaľ ide o vykonávanie administratívnych úkonov online. Z uvedeného vyplýva, že potenciál jednotného trhu z
hľadiska podpory rozvoja odvetvia služieb zostáva naďalej významný.
Naďalej sú aktuálne trendy uvedené v minuloročnej správe, ktoré
preukazujú, že integrácia v odvetví služieb je značne nižšia než na trhu s tovarom.
Integrácia obchodu na jednotnom trhu s tovarom je na úrovni približne
22 %, zatiaľ čo na trhu so službami je na úrovni približne
5 %[5]. Spotrebitelia
takisto hodnotia výkonnosť jednotného trhu so službami menej pozitívne než
jednotného trhu s tovarom[6]. Ambicióznejší prístup k implementácii smernice o
službách by mohol znamenať väčší prínos pre rast a zamestnanosť
v EÚ. Opatrenia
prijaté členskými štátmi na implementáciu smernice o službách zvýšia HDP
počas obdobia 5 až 10 rokov o približne 0,8 %. Samotná ambicióznejšia
implementácia smernice o službách by však znamenala dodatočných
0,6 % – 2,6 % HDP[7]. Nedávne partnerské preskúmanie týkajúce sa implementácie
smernice o službách zároveň potvrdilo predchádzajúce hodnotenie,[8] že mnohé členské štáty nevykonali
významné testy proporcionality zostávajúcich požiadaviek v odvetví služieb[9]. Vykonanie
týchto testov je nevyhnutné s cieľom posúdiť, či sú tieto
obmedzenia odôvodnené a či rovnaké ciele verejného záujmu nie je možné
dosiahnuť prostredníctvom menej reštriktívnych opatrení. Dôsledkom sú ešte
mnohé obmedzenia týkajúce sa práva usadiť sa, ako napríklad povinnosť
pre spoločnosti, aby mali určitú právnu formu alebo požiadavky
týkajúce sa vlastníckych podielov alebo kapitálu. Tieto prekážky môžu
obmedziť zakladanie spoločností v odvetví služieb v rámci jednotného
trhu, spomaliť rozvoj niektorých foriem podnikania alebo obmedziť
investície do odvetvia, čo ovplyvňuje rast a inovácie. Pretrvávajúcou otázkou zostáva fragmentácia vnútroštátnych
pravidiel týkajúcich sa práce, zdaňovania, zdravia a bezpečnosti,
ochrany spotrebiteľa a zmluvného práva. V cezhraničnom
kontexte to spôsobuje náklady na zabezpečenie súladu, a to sa najviac
dotýka mikropodnikov a malých podnikov. Pokiaľ ide o prístup k odborným
činnostiam, viaceré členské štáty začali reformy, ale v mnohých
odborných činnostiach prekážky vstupu pretrvávajú. Prekážky vstupu
majú často formu požiadaviek týkajúcich sa odbornej kvalifikácie alebo
obmedzení povoleného počtu poskytovateľov služieb na trhu. Možno ich
zdôvodniť potrebou zaručiť kvalitu služieb, zaistiť
primeranú úroveň technických znalostí odborníkov a chrániť
spotrebiteľov pred nekalými praktikami. Zároveň spôsobujú značné
obmedzenia pre prístup a výkon odborných činností. Viaceré členské
štáty začali preskúmania s cieľom posúdiť, či verejné
záujmy možno dosiahnuť bez uloženia obmedzení na prístup na trh a
hospodársku súťaž. PT uskutočňuje komplexné preskúmanie a
reformu regulovaných povolaní. IT revidovalo svoj horizontálny regulačný
rámec. ES predložilo návrh zákona na obmedzenie právomocí profesijných združení
v rámci sektorov. Reformy v rámci jednotlivých odvetví sa začali tiež v
PL, CZ a SI a boli ohlásené v DK. Komisia bude naďalej podporovať
takéto preskúmania prostredníctvom vzájomného hodnotenia v rámci revidovanej
smernice o odborných kvalifikáciách[10], a to aj v krajinách,
kde je priestor pre ďalšie reformy, ako sú napr. AT, DE alebo FR. Pokiaľ ide o služby v oblasti zdravotnej
starostlivosti, mnohé členské štáty ešte musia zriadiť národné
kontaktné miesta s primeranými zdrojmi, ktoré budú pomáhať pacientom pri výkone
ich práv v oblasti cezhraničnej zdravotnej starostlivosti. Voľný
pohyb odborníkov a poskytovateľov služieb v oblasti zdravotnej
starostlivosti prináša mnoho výhod, a to nielen pre pacientov. V sektore maloobchodných služieb bolo
začatých niekoľko reforiem, ktoré musia pokračovať s
cieľom odstrániť zostávajúce prekážky, ktoré narúšajú hospodársku
súťaž i zakladanie podnikov. FI začalo reformy na posilnenie
hospodárskej súťaže v maloobchodnom sektore. ES uskutočnilo
reformy týkajúce sa malých maloobchodných predajní, ale obmedzenia sa
naďalej týkajú veľkých predajní. Zatiaľ čo niektoré
obmedzenia možno vysvetliť cieľmi verejného záujmu (napr. vplyv na
životné prostredie), niektoré je oveľa ťažšie zdôvodniť, najmä
keď obmedzujú hospodársku súťaž s negatívnymi účinkami pre
priemysel (modernizácia, efektívnosť) i pre spotrebiteľov (menší
výber, vyššie ceny). Testy hospodárskych potrieb sú podľa smernice
o službách zakázané, stále však platia v HU, NL a niektorých
regiónoch DE a ES. Komisia vydala pre BE, DK, FI, FR, DE, HU a ES
odporúčania pre jednotlivé krajiny na podporu ďalších reforiem. Ako
bolo oznámené v akčnom pláne pre európsky maloobchod[11], Komisia
začína rozsiahlejšiu diskusiu o výmene najlepších postupov medzi
členskými štátmi, ktoré sa týkajú obchodných podnikov. Obmedzenia týkajúce sa cezhraničného
zásobovania tovarom môžu tiež narúšať hospodársku súťaž na
maloobchodných trhoch. Maloobchodní predajcovia sa v rámci Európy
nemôžu vždy zásobovať tovarom za najlepšiu cenu. Pre niektoré cenové rozdiely
medzi vnútroštátnymi trhmi existujú odôvodnené príčiny, ale existujú aj
informácie o tom, že na niektorých vnútroštátnych trhoch (LU a BE)
existujú obmedzenia zásobovania na danom území, ktoré bránia znižovaniu cien,
najmä v prípade značkových výrobkov. Komisia sa bude touto
problematikou ďalej zaoberať počas roka 2014 prostredníctvom
konzultácie so zainteresovanými stranami o údajných územných obmedzeniach
zásobovania s cieľom rozhodnúť o ďalších možných krokoch. Spotrebitelia sa naďalej niekedy ocitnú v situácii,
keď im ich štátna príslušnosť alebo miesto bydliska prekážajú pri
nákupe výrobkov alebo služieb na jednotnom trhu alebo spôsobujú, že musia
zaplatiť vyššiu cenu, najmä pri nákupe online. Takáto situácia vnímaná ako
diskriminácia nemusí byť vždy výsledkom objektívnych trhových podmienok a
môže narúšať dôveru spotrebiteľov v jednotný trh. Verejné orgány sú dôležitým spotrebiteľom služieb v
Európe. Správne, účinné a transparentné uplatňovanie pravidiel
verejného obstarávania prináša značné zisky. Viaceré členské štáty
začali reformy verejného obstarávania[12] vrátane IT, GR,
PT a ES. V mnohých členských štátoch by poskytovatelia služieb a verejné
orgány mohli čerpať ďalšie výhody zo skrátenia postupov,
čím by sa posilnila hospodárska súťaž a transparentnosť vo
verejných súťažiach a zabránilo by sa nezrovnalostiam (napr.
investovaním do odbornej prípravy úradníkov zodpovedných za verejné
obstarávanie alebo zvyšovaním úrovne zverejňovania oznámení) a zlepšila
správa v tejto oblasti vo všeobecnosti (napr. prostredníctvom lepšieho
monitorovania, informovania a šírenia najlepších postupov). Reformy sú najviac
(ale nielen) potrebné v BG, DE, HU, IT, MT a RO, ako bolo zdôraznené v
odporúčaniach pre jednotlivé krajiny adresovaných týmto krajinám v roku
2013. Okrem toho vzhľadom na ich hospodársky význam[13], by mohol lepší
súlad s pravidlami verejného obstarávania v oblasti odpadového hospodárstva a v
sektoroch IKT viesť k značným úsporám najmä v dôsledku lepšej
hospodárskej súťaže na týchto trhoch. Politické priority Členské
štáty by sa mali na základe uvedených skutočností zamerať na tieto
kľúčové priority: ·
Prijať
ambicióznejší prístup týkajúci sa implementácie smernice o službách prostredníctvom
systematickej kontroly regulačných rámcov vzhľadom na posúdenie
potreby a primeranosti zostávajúcich prekážok. Osobitná pozornosť by mala
byť venovaná obmedzeniam, ktoré boli zistené v kontexte nedávneho
partnerského preskúmania právnych foriem a vlastníctva podielov. ·
Náležite
zohľadniť zásady jednotného trhu pri prijímaní vnútroštátnych
pravidiel, ktoré majú vplyv na poskytovanie služieb a podnikanie, ako sú
vnútroštátne zdaňovanie, pracovné právo a pravidlá v oblasti ochrany
spotrebiteľa. Iba komplexný prístup k službám umožní značný pokrok v
integrácii jednotného trhu so službami. ·
Zjednodušiť
právne predpisy v odvetví služieb takým spôsobom, aby viedli k zjednodušeniu
pre podniky, najmä MSP. Elektronická verejná správa je významným nástrojom na
dosiahnutie tohto cieľa. Členské štáty by preto mali
pokračovať v zlepšovaní fungovania jednotných kontaktných
miest, a to tak, aby sa stali súčasťou služieb elektronickej
verejnej správy (pozri tiež oddiel o digitálnych trhoch). ·
Využiť
príležitosť, ktorú im ponúkajú transparentnosť a vzájomné
hodnotenie prostredníctvom vykonania hĺbkovej kontroly existujúcich
obmedzení na vnútroštátnej úrovni, ktoré sťažujú prístup k regulovaným
povolaniam, ako aj prostredníctvom preskúmania odôvodnení na ich udržanie s
náležitým ohľadom na ich reťazovú reakciu na iných trhoch.
Preskúmať možnosť menej obmedzujúcich mechanizmov s cieľom
zaručiť záujmy spotrebiteľov i verejný záujem. ·
Posilniť
hospodársku súťaž v rámci odvetvia služieb vrátane maloobchodných služieb
prostredníctvom odstránenia prekážok. Odstrániť by sa mali najmä
obmedzenia týkajúce sa slobody podnikov usadiť sa, ktoré nie sú potrebné a
primerané, a postupne by sa mali systematicky zrušiť zostávajúce
testy hospodárskych potrieb. ·
Podporovať
transparentnosť a informovanosť o cenových rozdieloch a právach
spotrebiteľa na jednotnom trhu, a to najmä prostredníctvom európskych
spotrebiteľských centier a iných zodpovedných orgánov. Znižovať
neodôvodnenú diskrimináciu spotrebiteľa. ·
Zriadiť
národné kontaktné miesta na pomoc pacientom, ktorí hľadajú zdravotnú
starostlivosť v zahraničí. ·
Smerovať
k zjednodušeniu a skráteniu postupov, zlepšiť hospodársku súťaž
pri verejných zákazkách okrem iného prostredníctvom väčšej
transparentnosti a úrovne zverejňovania a investovať do odbornej
prípravy úradníkov zodpovedných za verejné obstarávanie. Takisto by mali
aktívnym spôsobom predchádzať nezrovnalostiam a zlepšiť správu
verejného obstarávania. Osobitná pozornosť by mala byť venovaná
správnemu uplatňovaniu pravidiel verejného obstarávania v sektore
odpadového hospodárstva a IKT. 2.3. Finančné
služby Výkonnosť trhu
a prekážky integrácie EÚ Fragmentácia finančného trhu, ktorou sa chápu
rozdiely vo fungovaní a výkonnosti vnútroštátnych trhov spôsobené prekážkami
pre voľný pohyb kapitálu a finančných služieb, sa vo všeobecnosti
počas krízy zvýšila. Hoci v súčasnosti badať náznaky
stabilizácie, tento trend by sa mal zvrátiť. Fragmentácia je zrejmá z
odpovedí podnikov na SAFE[14], čo
preukazuje značné rozdiely medzi jednotlivými krajinami. Fragmentácia je
takisto zrejmá z porovnania rôznych úrokových sadzieb pre bankové úvery
(typicky dôležité pre domácnosti a MSP) medzi jednotlivými členským štátmi
(pozri graf 1). Graf 1: Úrokové sadzby, úvery nefinančným podnikom (do splatnosti 1 roka; nesplatená suma, priemerné sadzby od januára do augusta 2013) Zdroj: Európska centrálna banka. Údaje nie sú dostupné za Dánsko a Chorvátsko. Značné rozdiely možno takisto pozorovať vo
vzťahu k objemu úverov (pozri graf 2). Okrem toho, a zatiaľ čo
údaje nie sú vždy porovnateľné z dôvodu rozdielov v cyklickom vývoji
a konkrétnych opatrení, ktoré prijali členské štáty (napr. v ES
niektoré úvery boli presunuté „zlej banke“, ktorá nie je PFI), je stále zrejmé,
že obmedzené alebo nákladné poskytovanie úverov prispelo k značnému
poklesu celkového objemu úverov poskytovaných prostredníctvom bánk do reálnej
ekonomiky EÚ. Graf 2: Úvery nefinančným podnikom, súvaha
zostávajúcich PFI (ročné miery rastu, august 2013) Zdroj:
Európska centrálna banka. Údaje nie sú dostupné za Dánsko, Spojené
kráľovstvo a Chorvátsko. Fragmentácia sa napokon odráža aj v hodnoteniach
spotrebiteľov. Spotrebitelia hodnotia finančné služby[15] ako
obzvlášť nevýkonnú skupinu trhov a ich hodnotenia sa najviac líšia medzi
rôznymi členskými štátmi. Zvlášť nízke hodnotenia sú zaznamenané v
členských štátoch južnej a východnej Európy[16]. Fragmentáciu v niektorých prípadoch zhoršil postup národných
orgánov dohľadu v členských štátoch eurozóny i mimo nej. S
cieľom reagovať na možné obavy týkajúce sa stability, ktoré vyvolala
kríza štátneho dlhu, niektoré štáty prijali prudenciálne opatrenia, ktoré
majú „ohraničujúce“ účinky, ako sú opatrenia zamerané na udržanie
likvidity, dividend a iných bankových aktív v rámci vnútroštátnych hraníc[17]. Hoci
reštriktívne prudenciálne opatrenia možno zdôvodniť udržaním stability finančných
trhov, národné orgány dohľadu musia zaistiť, aby akékoľvek
opatrenie, ktoré môže obmedziť voľný pohyb kapitálu, bolo
nediskriminačné a primerané svojmu cieľu. Na tento účel je
nevyhnutná úzka a lojálna spolupráca medzi národnými orgánmi dohľadu pod
záštitou Európskeho orgánu pre bankovníctvo (EBA) s cieľom
zmierniť riziká fragmentácie vnútorného trhu. Nedávno prijatý balík o kapitálových požiadavkách pre
banky[18] posilní banky
EÚ, ako aj ich schopnosť náležite riadiť riziká spojené s ich
činnosťou a absorbovať akékoľvek straty, ktoré im môžu
vzniknúť. 28 členských štátov musí zaistiť, aby sa tieto
pravidlá implementovali do 1. januára 2014. Vypracovanie jednotného súboru pravidiel, ktorý
zabezpečí jednotné pravidlá, dohľad a riešenie krízových situácií
v rámci EÚ, a vytvorenie bankovej únie s cieľom obnoviť dôveru a
tým uľahčiť financovanie a podporiť vnútorný trh
finančných služieb. Dokončenie všetkých častí[19] a rýchla a
účinná implementácia sú preto veľmi dôležité. Veľmi dôležité je
takisto zaistenie správnej, rýchlej a jednotnej implementácie ostatných
podstatných prvkov programu finančnej reformy, ktoré nadobúdajú
účinnosť s cieľom zachovať finančnú stabilitu a
obnoviť dôveru spotrebiteľov. V tejto súvislosti sa podľa nariadenia o jednotnom mechanizme
dohľadu vyžaduje, aby sa pred priamym dohľadom zo strany nového
orgánu dohľadu, ktorým je ECB, vykonalo posúdenie kvality aktív.
Toto preskúmanie bude súčasťou väčšieho súboru opatrení s účasťou
Európskeho orgánu pre bankovníctvo a bude takisto zahŕňať
posúdenia súvah bánk a stresové testy[20]. Tento súbor
opatrení by mal zlepšiť dôveru v trh a prispieť k ďalšiemu
znižovaniu fragmentácie finančného trhu. Preto je dôležité, aby sa
členské štáty na tieto opatrenia dôkladne pripravili a vynaložili
všetko potrebné úsilie, vrátane zriadenia primeraných bezpečnostných
mechanizmov pred dokončením opatrení a prípravy na implementáciu
revidovaných pravidiel o štátnej pomoci pre banky. Pred nadobudnutím účinnosti smernice o správcoch
alternatívnych investičných fondov (ďalej len „správcovia AIF“)[21] neboli
činnosti správcov AIF v Európe dostatočne transparentné
a regulačné mechanizmy a mechanizmy dohľadu neriešili súvisiace
riziká dostatočným spôsobom. Zatiaľ čo dátum transpozície
smernice uplynul v júli 2013, k dnešnému dátumu ju nie všetky členské
štáty transponovali. Integrovaný trh platieb v eurozóne bude
znamenať lacnejšie, jednoduchšie a bezpečnejšie platby. Viac ako 10
rokov od zavedenia eura ako spoločnej meny a spoločného
platobného prostriedku stále existuje 28 rôznych hotovostných platobných
systémov. V nariadení o jednotnej oblasti platieb v eurách (SEPA)[22] je stanovený 1.
február 2014 ako konečný dátum migrácie domácich úhrad a inkás v
eurách, ako aj úhrad a inkás v eurách v rámci EÚ, na úhrady SEPA (SCT) a
inkasá SEPA (SDD). Priamo sa to týka viac ako 35 miliárd úhrad a inkás, ktoré
sa ročne uskutočňujú v eurozóne. Podľa ukazovateľa
SEPA ECB bola celková miera migrácie v eurozóne v júli 50 % pre SCT (v
porovnaní s 38,2 % vo februári) a 4,8 % pre SDD (v porovnaní s 2,3 % vo
februári). To znamená, že všetky zúčastnené strany musia v značnej
miere a bez odkladu posilniť pripravenosť SEPA, komunikáciu a
implementačné opatrenia s cieľom dodržať lehotu na migráciu
SEPA. Na úrovni EÚ boli prijaté viaceré opatrenia s
cieľom zlepšiť prístup MSP k financovaniu[23]. Na
vnútroštátnej úrovni musia členské štáty zintenzívniť svoju podporu
zameranú na prístup MSP k financovaniu a využiť pri tom opatrenia,
prijaté na úrovni EÚ, medzi ktoré patria regulačné opatrenia, finančné
nástroje EÚ, nové pravidlá o štátnej pomoci pre rizikové financovanie a
ďalšie opatrenia s cieľom zlepšiť podmienky pre MSP. Prístup k informáciám o spoločnostiach na
celom vnútornom trhu je takisto zásadným prvkom pre MSP s cieľom
uľahčiť ich cezhraničnú činnosť a ich
financovanie. V tomto kontexte je veľmi dôležitý prvý nevyhnutný krok, a
to včasná transpozícia smernice o prepojení centrálnych registrov,
obchodných registrov a registrov spoločností[24], ktorej lehota uplynie
7. júla 2014 a ktorá vyžaduje, aby všetky členské štáty elektronicky
prepojili svoje obchodné registre. Ďalším krokom bude prepojenie
konkurzných registrov prostredníctvom európskeho portálu elektronickej
justície[25] a modernizácia
konkurzného práva v EÚ[26]. Politické priority Členské štáty by sa na základe uvedených
skutočností mali zamerať na tieto kľúčové priority: ·
Zabezpečiť,
aby sa nové pravidlá o kapitálových požiadavkách pre banky implementovali od 1.
januára 2014. ·
Prijať
všetky potrebné kroky, vrátane zriadenia primeraných bezpečnostných
mechanizmov a prípravy na implementáciu revidovaných pravidiel o štátnej
pomoci pre banky pred posúdením kvality aktív, posúdeniami súvah bánk a
stresovými testami. ·
Zaistiť
úplný súlad národných orgánov dohľadu s požiadavkami týkajúcimi sa spolupráce
stanovenými v právnych predpisoch týkajúcich sa bánk s cieľom
predchádzať nekoordinovaným alebo neprimeraným opatreniam v kontexte
reštriktívnych prudenciálnych opatrení, ktoré prijímajú národné orgány
dohľadu.
Je to mimoriadne dôležité najmä pred tým, než začne jednotný mechanizmus
dohľadu plne fungovať. ·
Dokončiť
implementáciu smernice o správcoch alternatívnych investičných fondov. ·
Zaistiť,
aby všetci účastníci trhu dokončili migráciu na SEPA pred
1. februárom 2014. Je potrebné posilniť úsilie v oblasti
komunikácie a informovanosti na vnútroštátnej úrovni, najmä pokiaľ ide o
MSP, malé verejné správy a miestne orgány. ·
Povzbudzovať
a podporovať prístup MSP k financiám najmä prostredníctvom: o Rozvíjania
alternatív k bankovému financovaniu ako aj inovačných zdrojov financovania
vrátane:
možností pre rozvoj dlhopisov MSP a alternatívnych trhov cenných papierov,
podpory vzniku trhov cenných papierov špecializovaných na kótovanie MSP alebo
rýchlo rastúcich podnikov, kolektívne financovanie a rizikový kapitál.
Pokiaľ ide o rizikový kapitál, v súčasnosti je to v Európe možné
vďaka európskym fondom rizikového kapitálu[27] a európskym
fondom sociálneho podnikania[28]. Budúce
pravidlá o štátnej pomoci pre rizikové financovanie takisto prispejú k
vytvoreniu rovnakých podmienok medzi členským štátmi a zjednodušia prístup
MSP k rizikovému kapitálu. o Zlepšovania
kvality spôsobu určovania úverového ratingu pre MSP a uľahčenia
cezhraničného prístupu k informáciám o spoločnostiach s cieľom
dosiahnuť informovanosť o spoločnostiach v rámci celej EÚ.
Prvým krokom v tomto smere je včasná transpozícia smernice o prepojení
centrálnych registrov, obchodných registrov a registrov spoločností. o Zlepšenia
finančných tokov v rámci dodávateľského reťazca, vrátane
obchodných financií, a boja proti omeškaniam platieb, ktoré by prispeli k
zmierneniu obmedzení likvidity a zlepšeniu prevádzkového kapitálu MSP. 2.4. Trhy
s energiou Výkonnosť trhu
a prekážky integrácie EÚ Tretí energetický balík je zameraný
na dobudovanie vnútorného trhu so zemným plynom a elektrickou energiou.
Viac než dva roky po uplynutí lehoty sú naďalej oneskorenia v jeho
transpozícii, presadzovaní a účinného uplatňovania v praxi. K 25. októbru
2013 je naďalej otvorených 12 vecí v súvislosti s neuskutočnenou
transpozíciou smerníc, z čoho v 9 prípadoch Komisia podala žalobu na
Súdny dvor EÚ a 3 veci sa nachádzajú vo fáze odôvodneného stanoviska voči
7 členským štátom (PL, SI, FI, EE, RO, IE a LT). Komisia okrem toho
naďalej posudzuje súlad vnútroštátnych právnych predpisov, keďže
mnoho oznámení bolo doručených iba nedávno. Na zaistenie voľného toku energie a
cezhraničného obchodu s cieľom posilniť
bezpečnosť dodávok sú naďalej potrebné značné investície
do energetickej infraštruktúry, ako sú potrubné vedenia a elektrické siete,
projekty týkajúce sa skladovania a skvapalneného zemného plynu. V roku
2013 boli odporúčania pre jednotlivé krajiny týkajúce sa potreby
zvýšiť počet elektrických a/alebo plynovodných prepojení adresované
13 členským štátom (BG, EE, FR, DE, IT, LV, LT, MT, PL, RO, SK, ES, UK).
Odvtedy sa elektrické a plynovodné prepojenia zlepšili (napr. plynovodné
prepojenie v rámci koridoru Afrika – Španielsko – Francúzsko, elektrické
prepojenie medzi PT a ES, UK, IE a Baltským regiónom a rozvoj projektov
reverzného toku plynu najmä v strednej a východnej Európe). Tieto projekty
prispeli k lepšiemu fungovaniu trhov.
V októbri 2013 Európska komisia prijala zoznam 248
kľúčových projektov spoločného záujmu v oblasti
energetickej infraštruktúry. V prípade týchto projektov sa uplatní
rýchlejší a účinnejší postup udeľovania povolení, lepšie
regulačné zaobchádzanie a môže sa získať prístup k finančnej
podpore z Nástroja na prepojenie Európy (CEF). Trh výroby energie je stále veľmi
koncentrovaný. V ôsmich členských štátoch ovláda viac ako
70 % výroby energie stále spoločnosť s historickým
monopolom[29]. Vysoká
koncentrácia (s trhovým podielom nad 75 %) je najmä v EE, LV, FR, LU a SK.
Najnižší trhový podiel najväčšej spoločnosti výroby energie na
vnútroštátnej úrovni je v PL a ES. V prípade maloobchodných dodávok zemného
plynu, okrem LV, kde domáci predajný trh dominuje jeden subjekt, je
koncentrácia nad 90 % v prospech najväčšej maloobchodnej
spoločnosti v LT, PL a EE. Relatívne nízky trhový podiel pre
najväčšiu maloobchodnú spoločnosť na vnútroštátnej úrovni (pod
30 %) je zaznamenaný v DE, HU a IT. Spotrebitelia hodnotia trhy s elektrickou
energiou a zemným plynom ako najmenej funkčné trhy[30]. Oba trhy
dosiahli nižší výsledok než priemer, pokiaľ ide o výber,
porovnateľnosť, zmenu dodávateľov a tarify, z čoho vyplýva,
že spotrebitelia sa na trhu aktívne nezúčastňujú. Vo všeobecnosti sa
trh s elektrickou energiou a trh so zemným plynom najviac zlepšili v BE,
zatiaľ čo trh s elektrickou energiou sa najviac zhoršil v EE a BG. Zavedenie inteligentných meracích systémov umožní
spotrebiteľom, aby získavali presnejšiu a častejšiu spätnú väzbu
o ich spotrebe energie, čím sa zníži počet chýb, zjednoduší
fakturácia alebo zmena dodávateľa a zredukuje infraštruktúra. 16
členských štátov sa už rozhodlo zaviesť inteligentné meracie systémy
najneskôr do konca roka 2020, čo predstavuje približne 84 %
spotrebiteľov v EÚ a investície približne vo výške 35 mld. EUR.
Pokiaľ ide o zemný plyn, 7 členských štátov sa už rozhodlo
zaviesť tieto systémy, čo predstavuje okolo 30 %
používateľov a investície približne vo výške 15 mld. EUR. Dôležitým prvkom
úspešnej implementácie je dôvera spotrebiteľov, ako to bolo v prípade SE a
FI. Pozornosť je potrebné venovať existujúcim obavám týkajúcim sa
ochrany údajov a bezpečnosti. Členské
štáty by mali postupne prestať regulovať maloobchodné ceny. Táto regulácia
sťažuje konkurenčný vstup na trh a investície pre nové, ako aj
existujúce podniky. V prípade absencie maloobchodnej cenovej regulácie, by
väčšia hospodárska súťaž, opatrenia členských štátov zamerané na
väčšiu transparentnosť na maloobchodných trhoch s energiou a lepšie
informačné nástroje pre spotrebiteľov by udržali ceny pod kontrolou a
umožnili spotrebiteľom možnosť výberu a využívanie výhod hospodárskej
súťaže. V dôsledku maloobchodnej regulácie cien je kvalita služieb a
inovácií nižšia. Keďže sa postupne upúšťa
od regulovaných cien, je potrebné posilniť podporu zraniteľných
spotrebiteľov, a to prostredníctvom implementácie opatrení
energetickej účinnosti a osobitných podporných opatrení (vrátane napr.
finančnej pomoci pre zraniteľných spotrebiteľov, aby mohli
platiť účty). V tomto smere boli prijaté opatrenia v AT, DE, NL, SE,
kde podpora úzko súvisí s trhovými cenami energie. V roku 2013 dostali
odporúčania pre jednotlivé krajiny týkajúce sa regulovaných cien BG, FR,
HU, PL, RO. Na to, aby členské štáty dosiahli záväzné ciele
týkajúce sa obnoviteľných zdrojov energie do roku 2020, konkrétne je
potrebné pokryť výrobou z obnoviteľných zdrojov energie 20 % hrubej
konečnej spotreby energie, sú tiež potrebné značné investície do
výrobných kapacít. Hoci v roku 2011 väčšina členských štátov už
dosiahla svoj dočasný cieľ 2011/2012 (okrem BE, FR, LV, MT, NL a UK),
spokojnosť nie je na mieste. Z krátkodobého až strednodobého hľadiska
je podpora pre technológie týkajúce sa obnoviteľných zdrojov energie stále
potrebná v mnohých oblastiach. Mala by sa uplatňovať v súlade s
usmerneniami o najlepších postupoch, ktoré vydala Komisia[31]. Niekedy sú potrebné mechanizmy
odmeňovania budovania kapacít s cieľom zaistiť trvalú výrobu
energie vzhľadom na rastúci podiel obnoviteľných zdrojov energie
(veterná, slnečná). Takéto mechanizmy však potenciálne značne
narúšajú trh, a preto by mali byť poslednou možnosťou až po využití
všetkých opatrení v oblasti dopytu, energetickej účinnosti
a cezhraničnej spolupráce. Politické priority Členské štáty by sa na základe uvedených
skutočností mali zamerať na tieto kľúčové priority: ·
Včasná a komplexná transpozícia smerníc tretieho
energetického balíka a riadne uplatňovanie
nariadení tretieho energetického balíka. ·
Prijatie
a uplatňovanie sieťových predpisov v oblasti elektrickej energie a
zemného plynu, ktoré upravujú každodenné fungovanie trhu z
hľadiska zjednodušenia obchodu a cezhraničnú prevádzku sietí. ·
Zvyšovanie
kapacity prepojení so susediacimi štátmi, okrem iného prostredníctvom plného uplatňovania
nariadenia s usmerneniami pre transeurópsku energetickú infraštruktúru.
Zároveň by členské štáty mali prijať širší cezhraničný plán
týkajúci sa otázok bezpečnosti dodávok energie. ·
Posilnenie
postavenia spotrebiteľov tým, že sa im zabezpečí lepší prístup
k transparentným a jednoduchým informáciám, lepšie vybavenie na
účasť na otvorených trhoch a vďaka zavedeniu inteligentných
meracích systémov sa im umožní častejšie využívať údaje z meraní. ·
Postupné upustenie od regulovaných cien a zabezpečenie
ochrany zraniteľných spotrebiteľov. Podpora by
sa mala zamerať na osobitné potreby zraniteľných spotrebiteľov,
a zároveň by nemala neprimerane narúšať hospodársku súťaž na
trhoch s energiou. ·
Zmena prístupu k štátnym zásahom v súlade s najlepšími postupmi
určenými Komisiou[32] s
cieľom vyhnúť sa dotáciám, podporným mechanizmom,
daniam alebo poplatkom v odvetví energetiky, ktoré majú rušivé vplyvy na
fungovanie trhu alebo nepotrebný a neprimeraný vplyv na cenovú
dostupnosť energie pre domácnosti a podniky.
2.5.
Trhy dopravy
Výkonnosť trhu a prekážky integrácie EÚ Vzhľadom na obmedzený pokrok integrácie
dopravných služieb navrhla Komisia v roku 2013 hlavné iniciatívy pre sektor
železničnej a leteckej dopravy[33]. S cieľom
dosiahnuť skutočný vnútorný trh s dopravnými službami je potrebné
urobiť viac na úrovni členských štátov, keďže rozdielne
vnútroštátne priority a fragmentácia dopravného trhu majú naďalej
negatívny vplyv na kvalitu dopravných služieb v Európe. Spotrebitelia považujú
železničné služby za jeden z najmenej výkonných sektorov služieb.
V roku 2013 sa tento trh nachádza na 25. mieste spomedzi 31 trhov so
službami. Pozitívom je, že výkonnosť trhu sa od roku 2012 o niečo
zvýšila. Vtedy sa nachádzal na 27. mieste[34]. Zatiaľ
čo trh leteckých služieb je vo všeobecnosti hodnotený dobre, jedna pätina
všetkých cezhraničných sťažností sa týka leteckej dopravy cestujúcich
alebo prepravy batožiny[35]. Pokiaľ ide o referenčné hodnoty v oblasti
presadzovania práva (podrobné údaje pozri v prílohe), v odvetví dopravy
boli dosiahnuté dobré výsledky – všetky členské štáty napokon
transponovali všetkých sedem príslušných smerníc. V tejto oblasti však
naďalej pretrvávajú ťažkosti týkajúce sa náležitej transpozície
a implementácie kľúčovej legislatívy.
Výsledkom je 20 prebiehajúcich konaní o porušení povinnosti v súvislosti s nesúladom
právnych predpisov v oblasti dopravy voči 14 členským štátom. Pokiaľ ide o osobitné druhy dopravy, najviac
pretrvávajú prekážky v integrácii sektora železničnej dopravy. Napriek
tomu, že sektor služieb nákladnej železničnej dopravy bol otvorený
hospodárskej súťaži v roku 2007 a sektor služieb medzinárodnej
osobnej dopravy v roku 2010, hlavným problémom je naďalej prístup na
trh. Viaceré členské štáty si udržiavajú zákonný
monopol na domácom trhu osobnej dopravy (FI, FR, ES, BE, NL[36]).
Mnohé ďalšie členské štáty udeľujú verejné zákazky na
poskytnutie služby priamo bez verejnej súťaže (BE, CZ, EL, ES, FR, HR, IE,
LU, RO, SI)[37]. Okrem toho
v niektorých krajinách otvorenie trhu de jure nezmenilo situáciu,
pretože počas verejných výziev na predkladanie ponúk na poskytovanie
verejných služieb sa nenašli noví účastníci trhu (BG, LT, LV, SK). Ďalšou prekážkou pre vstup nových
hospodárskych subjektov a efektívne poskytovanie železničných služieb je nedostatočná
nezávislosť a nedostatok finančnej transparentnosti medzi manažérmi
infraštruktúry a poskytovateľmi služieb, čo môže mať za
následok diskriminačné správanie a narušenia trhu. V roku 2013 prebiehalo
42 konaní o porušení povinnosti (situácia k júnu 2013) voči takmer všetkým
členským štátom v súvislosti so železničnými službami a takisto bolo
podaných viacero sťažností v rámci pravidiel hospodárskej súťaže.
Nedostatočný pokrok pri vytváraní otvorených a konkurenčných
železničných trhov môže byť obzvlášť škodlivý pre celé
hospodárstvo Európy v prípade, keď sa týka tranzitných krajín a/alebo
veľkých trhov s väčším potenciálom vstupu. Touto obavou sa zaoberali
odporúčania pre jednotlivé krajiny v roku 2013, v ktorých sa AT, DE, ES a
FR odporúčalo posilniť hospodársku súťaž na železničnom
trhu, zatiaľ čo BE, BG, IT, PL a RO sa odporúčalo posilniť
úlohu regulátora (regulátorov). Približne 40 % tovaru na jednotnom trhu sa
prepravuje prostredníctvom príbrežnej námornej dopravy medzi prístavmi EÚ.
Služby lodnej dopravy medzi členskými štátmi však upravujú pomalé a
nepružné postupy, keďže námorná doprava sa stále považuje za dopravu
prekračujúcu vonkajšie hranice. V rámci svojej iniciatívy „Blue Belt“[38]
chce Európska komisia zriadiť skutočný jednotný trh námornej
dopravy tým, že tovar EÚ prepravovaný medzi prístavmi EÚ nebude
podliehať administratívnym formalitám, ktoré sa uplatňujú na tovar
prichádzajúci zo zámorských prístavov. To zvýši atraktívnosť tohto spôsobu
dopravy. Vývoj v sektore leteckej dopravy svedčí o
potenciálnych prínosoch trhovej liberalizácie. Počet leteckých cestujúcich
v rámci EÚ sa od 90. rokov stále zvyšuje, zatiaľ čo ceny leteniek sa
značne znížili. Od roku 1995 do roku 2011 sa počet osobokilometrov v
leteckej doprave v EÚ zvýšil o 66 % a letecká doprava predstavuje
takmer 9 % trhu osobnej dopravy v EÚ. Napriek tomu je letecký priestor
EÚ stále fragmentovaný, čo vedie k vyšším nákladom a prevádzkovatelia
EÚ sú v porovnaní so zahraničnými konkurentmi v zhoršenej pozícii. V
tejto súvislosti sú operačné prínosy, ktoré sú výsledkom implementácie
funkčných blokov vzdušného priestoru, a silný manažér siete EÚ nevyhnutnými
prvkami ďalšej integrácie trhu. Poskytovanie služieb leteckej prevádzky
navyše zostáva uzavreté pre hospodársku súťaž a vyžaduje si zlepšenia
týkajúce sa kvality a nákladovej efektívnosti. V júni 2013 predložila
Európska komisia návrhy na urýchlenie reformy európskeho systému
riadenia letovej prevádzky[39]. Pokiaľ ide o presadzovanie, správna
implementácia smernice o letiskových poplatkoch naďalej spôsobuje problémy
vo viacerých členských štátoch, o čom svedčia najmä prípady
diskriminačných letiskových poplatkov. Konania vo veci formálneho zisťovania týkajúce sa
štátnej pomoci sa v rokoch 2012/2013 začali najmä v DE, FR, IT a aj v RO,
PL, DK, SE, a to s cieľom zaistiť, aby verejné financovanie
poskytované letiskám a leteckým spoločnostiam nenarúšalo spravodlivú
hospodársku súťaž v leteckom sektore. V medzinárodnej cestnej doprave bolo
otvorenie trhu tiež úspešné. Podiel medzinárodnej cestnej dopravy sa v rokoch
2000 – 2011 zvýšil o 32 % a predstavuje takmer 33 % celkovej
prepravy. Napriek tomu je optimálne zosúladenie ponuky a dopytu na dopravnom
trhu naďalej sťažené z dôvodu pretrvávajúcich obmedzení v
dočasnom poskytovaní služieb cestnej prepravy na domácom trhu a obmedzení
trvalého prístupu na domáce trhy cestnej dopravy[40]. Vnútroštátne trhy nákladnej cestnej
dopravy sú chránené pred medzinárodnou hospodárskou súťažou[41]. Operačné a časové
obmedzenia kabotáže obmedzujú slobodu prevádzkovateľov nákladnej cestnej
dopravy poskytovať služby. Výsledkom toho je, že kabotáž zostáva
menšinovým segmentom na trhu nákladnej cestnej dopravy EÚ (približne 2 %
celkového objemu dopravy). Niektoré členské štáty (FI, DK) okrem toho
prijali dodatočné opatrenia na ochranu svojich trhov pred hospodárskou
súťažou zo strany dopravcov, ktorí tam nemajú sídlo. Iné členské
štáty, ako napríklad ES, pokračujú v ukladaní obmedzení týkajúcich sa
stáleho sídla malých podnikov. Komisia sa v tomto smere zameria aj na
jasnosť výkladu a jednotnejšie presadzovanie existujúcich právnych
predpisov, pokiaľ ide o prístup na trh i sociálne normy. Odstránenie
obmedzení pre činnosti prevádzkovateľov nákladnej dopravy v EÚ-12
viedlo na druhej strane k značnému zvýšeniu ich účasti na
medzinárodnom trhu cestnej nákladnej dopravy (dve tretiny ich objemu prepravy
sa uskutočňuje na medzinárodnej úrovni). Členské štáty musia zvýšiť svoje úsilie na
dokončenie a zdokonalenie cezhraničných prepojení a infraštruktúry
pre európsku nákladnú i osobnú dopravu. To by bolo možné dosiahnuť najmä prostredníctvom
implementácie nových koridorov základnej siete TEN-T, nasadením inteligentných
dopravných systémov (ITS) a lepším riadením preťaženia v cezhraničnej
doprave[42]. Poplatky za infraštruktúru by mali navyše zabrániť
potenciálnej diskriminácii príležitostných používateľov, a to
prostredníctvom poplatkov za infraštruktúru založených na vzdialenosti. Tento
systém sa používa len v AT, CZ, DE, PL, SI, SK v prípade poplatkov pre nákladnú
dopravu a v EL, ES, FR, IE, IT, PL, PT pre všetkých používateľov ciest na
osobitných častiach cestnej siete[43]. Politické priority Členské štáty by sa na základe uvedených
skutočností mali zamerať na tieto kľúčové priority: ·
Zaistiť včasnú a kvalitnú transpozíciu acquis
týkajúceho sa dopravy, najmä v železničnom
sektore. ·
Otvoriť vnútroštátne služby osobnej železničnej dopravy
hospodárskej súťaži a zaistiť, aby verejné
zákazky na poskytnutie služieb boli náležite definované a zadané na základe
spravodlivej, otvorenej a transparentnej verejnej súťaže. Inštitucionálny
rámec by mal zaručiť nezávislosť manažéra infraštruktúry s
cieľom umožniť efektívnu hospodársku súťaž na železničných
trhoch, a zároveň zaručiť rovnaký prístup k infraštruktúre. ·
Odstrániť byrokraciu v prístavoch prostredníctvom
zjednodušenia colných formalít pre lodnú dopravu v rámci EÚ a pre lode, ktoré
nakladajú/vykladajú tovar v prístavoch tretích krajín. ·
Urýchliť implementáciu jednotného európskeho neba (SES)
(napr. pokročiť v defragmentácii siete manažmentu letovej
prevádzky prostredníctvom implementácie funkčných blokov vzdušného
priestoru a splnením cieľov výkonnosti na obdobie 2012 – 2014) s
cieľom zlepšiť, bezpečnosť, kapacitu, účinnosť a
environmentálny vplyv letectva. ·
Preskúmať zostávajúce vnútroštátne obmedzenia prístupu na
domáce trhy cestnej nákladnej a osobnej dopravy vzhľadom
na zaistenie ich úplného súladu s existujúcimi právnymi predpismi EÚ,
pokiaľ ide o slobodu zahraničných prevádzkovateľov cestnej
nákladnej a osobnej dopravy vykonávať kabotážne operácie a usadiť sa
v ktoromkoľvek členskom štáte. ·
Odstrániť slabé miesta a modernizovať dopravnú infraštruktúru
prostredníctvom dokončenia koridorov TEN-T, zlepšenia
cezhraničných spojení, koherentného nasadenia ITS a implementácie
nediskriminačných poplatkov založených na vzdialenosti, a zároveň
zabrániť investíciám do dopravnej infraštruktúry, ktorá nie je súčasťou
koherentnej štruktúry siete, s rizikom nedostatočného využitia a nákladnou
údržbou.
2.6. Digitálne trhy
Výkonnosť
trhu a prekážky integrácie EÚ
K dobrej výkonnosti digitálnych trhov prispieva
niekoľko navzájom súvisiacich faktorov. Krajiny pokročilé v
elektronickom obchode vo všeobecnosti charakterizuje vysoká intenzita
digitálnej ekonomiky. Všetky výkonné krajiny ako sú SE, DK a UK[44]
majú vysokú úroveň penetrácie širokopásmového pripojenia a ich obyvatelia
vo veľkej miere používajú internet a majú s tým súvisiace schopnosti. V
týchto členských štátoch je takisto vysoká dôvera v internet ako predajný
kanál[45]
a informovanosť o právach a povinnostiach online[46]. V SE
a DK možno pozorovať silnú koreláciu medzi predajom online a HDP per
capita. Dostupnosť fixnej širokopásmovej
infraštruktúry, ktorá je kľúčová pre digitálne trhy, pokročila
mierne ale plynule. Pevné pokrytie na vidieku je v desiatich členských
štátoch stále nižšie než 80 % a zostáva naďalej výzvou v štátoch, ako
sú PL, SK, SI, LV a RO, zatiaľ čo určitý pokrok bol zaznamenaný
v LT a CZ. Viac ako polovica domácností v EÚ má prístup k rýchlemu
širokopásmovému internetu, IT, HR, EL, FR, IE a PL musia
modernizovať svoje siete, aby udržali tempo[47]. Mobilný sektor vo všeobecnosti čerpal
výhody z hospodárskej súťaže a postupného rozvoja mobilnej širokopásmovej
infraštruktúry[48],
brzdia ho ale oneskorenia v zavádzaní frekvenčného spektra. Pokrytie
prístupu k mobilným širokopásmovým sietiam 4. generácie sa počas jedného
roka strojnásobilo na 26 %, ale pokračujúci rast bezdrôtových širokopásmových sietí
si bude vyžadovať ďalšie investície do sietí. To je možné len vtedy,
keď bude k dispozícii dostatočné spektrum. Viac ako polovica
členských štátov ešte nesprístupnila 800 MHz pásmo pre bezdrôtové
širokopásmové pripojenie, pričom lehota uplynula 1. januára 2013[49]. Zdieľanie
mobilnej siete v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže môže umožniť
lepšie využívanie už prideleného spektra. Je takisto potrebné odstrániť
neodôvodnené prekážky pre zavádzanie bezdrôtových širokopásmových sietí. Cenové rozdiely medzi členskými
štátmi zostávajú naďalej vysoké[50]
a pretrvávajúce[51].
To v spojení s neustálymi prekážkami pri zmene operátorov[52]
zdôrazňuje potrebu prehĺbiť jednotných trh elektronických
komunikácií, kde kľúčovú úlohu zohrávajú nezávislosť a dobré
zdroje národných regulačných orgánov a náležitá implementácia
regulačného rámca. Nedávno navrhnutý balík právnych predpisov pre
jednotný trh elektronických komunikácií odstráni zostávajúce prekážky a
prinesie právnu istotu, ktorá je potrebná pre investície do infraštruktúry. V
prípade zlyhaní trhu bude však naďalej potrebná cielená verejná podpora
vrátane pomoci zo štrukturálnych fondov, ktoré sa v niektorých členských
štátoch nevyužívali dostatočne a/alebo čelili problémom s čerpaním.
Z hľadiska priemeru EÚ internetový obchod
na domácej, ako aj cezhraničnej úrovni naďalej rastie. Naďalej
však prevažuje domáci obchod. Počet osôb, ktorí počas
predchádzajúcich 12 mesiacov urobili objednávku alebo nakúpili cez internet, sa
zvýšil na 45 % v roku 2012, zo 43 % v roku 2011 a 40 % v roku
2010[53],
pričom členské štáty, ktoré začínali na veľmi nízkej úrovni
(„doháňajúce“ krajiny) zaznamenali najvyšší rast. Mnoho členských
štátov však zaznamenáva úroveň nižšiu, než je priemerná úroveň domáceho
elektronického obchodu (miera 25 % alebo menej v HU, EE, HR, PT, CY, EL,
LT, IT, BG, RO). Cezhraničný elektronický obchod je naďalej
obmedzený, pričom podiel osôb v EÚ, ktoré nakupujú v iných členských
štátoch, sa len minimálne zvyšuje (z 10 % na 11%)[54]. Hoci
smernica o elektronickom obchode je vo všeobecnosti dobre implementovaná, v
niektorých členských štátoch zostávajú otvorené otázky týkajúce sa
požiadaviek predchádzajúceho oprávnenia a presadzovania povinností informovania
zo strany obchodníkov. Oblasti, ktoré si vyžadujú opätovnú pozornosť sú:
dostupnosť a bezpečnosť platieb, ochrana osobných údajov,
doručenie objednaného tovaru, informácie o zmluvách online a ľahká
dostupnosť nápravných mechanizmov, ako aj ochrana zmluvného práva a
spotrebiteľa vo všeobecnosti. Bolo by možné ďalej znížiť náklady
pre podniky a spotrebiteľov do zapojenia do digitálnej ekonomiky, a to
prostredníctvom účinných stratégií kybernetickej bezpečnosti, ktoré
má však iba polovica členských štátov (AT, CZ, EE, FI, FR, DE, HU, LT, LU,
NL, PL, RO, SK, UK)[55],
pričom AT, DE, DK, FI, FR, NL, SE a UK[56]
majú veľmi dobré vnútroštátne kapacity. IKT pre
účinnosť verejného sektora sú podhodnotenou pákou pre fiškálnu
konsolidáciu a štrukturálne reformy v prospech rastu, najmä
prostredníctvom elektronickej verejnej správy,
služieb založených na cloud computingu[57], elektronického
zdravotníctva a inteligentných a interoperabilných energetických a
dopravných sietí, ako aj širšieho sprístupnenia informácií verejného sektora.
Od minulého roka modernizácia verejného sektora pokročila: 87 %
podnikov využíva služby elektronickej verejnej správy a viacero členských
štátov zaviedlo povinné online služby. Podiel občanov, ktorí využívajú
elektronickú verejnú správu sa počas posledného roka takisto zvýšil na
44 % (oba údaje o 3 percentuálne body). IT, HR, BG, CY, CZ, RO, PL a EL by
však intenzívnejšia implementácia priniesla ďalšie výhody. Napriek tomu,
že využívanie elektronických nástrojov vo verejnom obstarávaní je naďalej
obmedzené, niektoré členské štáty využili túto príležitosť, najmä PT
(elektronické predkladanie žiadostí je povinné vo väčšine postupov), LT,
IE, SE a UK. Používanie elektronickej fakturácie je už povinné vo väčšine
verejných orgánov v DK a SE a malo by sa stať pravidlom v celej EÚ. Musí sa posilniť
„infraštruktúra duševného vlastníctva“[58]
v EÚ. Sektor IKT, ako aj tie
sektory, ktoré si čoraz viac zvolia možnosť využívať internet
ako distribučný kanál, často závisia od práv duševného vlastníctva,
ktoré zvyšujú ich atraktívnosť pre financovanie a zaisťujú
potrebnú návratnosť investícií. Systémy registrácie vnútroštátnych práv
musia byť cenovo dostupné a prístupné[59].
Okrem toho špecializované oddelenia na práva duševného vlastníctva na
vnútroštátnych súdoch môžu podstatne urýchliť konania a zlepšiť
kvalitu rozsudkov. Ani najmodernejšie siete a technológie nemôžu plne
rozvinúť svoj potenciál pre rast a zamestnanosť, ak ich podniky
a občania plne nevyužívajú[60].
Tento potenciál v prospech rastu a zamestnanosti v súčasnosti brzdia najmä
nedostatočné schopnosti pracovnej sily v oblasti
IKT. Približne 50 %
občanov EÚ nemá žiadne alebo má nízke počítačové schopnosti[61] a do roku 2015 sa predpokladá, že 90 % všetkých
pracovných miest si bude vyžadovať znalosti IKT[62]. Schopnosti IKT by sa mali stať súčasťou
všeobecného systému vzdelávania na všetkých úrovniach. Okrem toho existuje
potreba posilnenej spolupráce medzi školstvom a podnikmi, keďže v
súčasnosti je akútny nedostatok odborníkov v oblasti IKT[63]. Politické priority Členské štáty by sa na základe uvedených skutočností mali zamerať na tieto kľúčové priority: · Zabezpečiť riadne fungovanie trhov s elektronickými komunikáciami prostredníctvom posilnenia svojich vnútroštátnych regulačných orgánov a prostredníctvom implementácie takých predpisov, ktoré podporujú súťažné rozvinutie vysokorýchlostnej širokopásmovej siete, a v prípade potreby prostredníctvom cielenej verejnej podpory, najmä prostredníctvom účinného použitia európskych štrukturálnych a investičných fondov. · Čo najskôr dokončiť pridelenie 800 MHz frekvenčných pásiem a sprístupniť rádiové spektrum pre bezdrôtové širokopásmové pripojenie do celkovej hodnoty aspoň 1 200 MHz a odstrániť prekážky pre účinné nasadenie a používanie bezdrôtových širokopásmových sietí. · Zaviesť výhodné podmienky v rôznych oblastiach, ktoré majú vplyv na služby online, a to aj prostredníctvom správnej a včasnej implementácie príslušných právnych predpisov, od elektronického obchodu – ako ústredného právneho predpisu pre poskytovanie služieb online – po zdaňovanie, od doručovania balíkov po platby, od právnych predpisov o ochrane spotrebiteľa, ako je smernica o právach spotrebiteľov[64] po mechanizmy riešenia sporov, ako sú napr. právne predpisy o ADR/ODR[65]. · Podporovať používanie IKT a predovšetkým širokopásmového internetu prostredníctvom zlepšovania prístupu k financovaniu prepojenosti a používania pre MSP. Členské štáty by mali takisto investovať do schopností IKT, najmä prostredníctvom využitia Európskeho sociálneho fondu, a to prostredníctvom ich väčšieho a kvalitnejšieho začlenenia do systémov vzdelávania, podpory partnerstiev s podnikmi, zvýšením atraktívnosti cezhraničnej mobility a prijatím rámca o elektronických kompetenciách. · Prijať komplexnú a aktualizovanú stratégiu o kybernetickej bezpečnosti a určiť subjekt, ktorý bude zodpovedný za jej implementáciu a spoluprácu s ostatnými členskými štátmi. · Zvýšiť dostupnosť verejných služieb online, ktoré budú ústretové pre používateľov, a to aj prostredníctvom cezhraničného prepojenia a infraštruktúr, zaistiť interoperabilitu elektronického verejného obstarávania a zaviesť ho vo väčšej miere na rôznych úrovniach verejnej správy a podporiť častejšie používanie elektronickej fakturácie. Členské štáty ba mali podporovať otvorené služby na základe cloud computingu s cieľom rozvíjať infraštruktúry digitálnych služieb a podporovať dopyt. Členské štáty ba mali takisto zaviesť interoperabilné riešenia pre elektronické zdravotníctvo, vrátane elektronických zdravotných záznamov a elektronických predpisov pre účinnejšiu verejnú zdravotnú starostlivosť a klinický výskum, ako aj naďalej podporovať používanie IKT pre interoperabilné inteligentné energetické a dopravné siete. · Bez toho, aby bola dotknutá kvalita udelených patentov a obchodných značiek, by členské štáty mali zvážiť možné zníženie nákladov a skrátenie priemerných lehôt na registráciu vnútroštátnych patentov a obchodných značiek. Mali by okrem toho zaistiť zriadenie špecializovaných útvarov pre duševné vlastníctvo IP a ich potrebné zdroje. Časť II – Integrácia jednotného trhu z
hľadiska integrácie hodnotového reťazca V tejto časti sa uvádzajú niektoré
horizontálne zistenia o stave integrácie jednotného trhu na základe analýzy
hodnotových reťazcov, t. j. ponuky a nákupu výrobných vstupov. Celá
správa o tejto analýze sa nachádza na tejto webovej stránke. Posilnenie cezhraničných výrobných
reťazcov je dôležitým prostriedkom na podporu konkurencieschopnosti a
rastu[66] a je
pravdepodobné, že celkové dlhodobé účinky na zamestnanosť budú
takisto pozitívne. Posilnenie integrácie hodnotového reťazca v rámci EÚ
môže navyše pomôcť pri opätovnom nastolení vonkajšej rovnováhy, keďže
otvára trhy v členských štátoch s vonkajším prebytkom. Z
analýzy vyplýva, že cezhraničné vstupy do výroby EÚ, v rámci EÚ i vo
vzťahu k tretím krajinám, sa vo všeobecnosti zvýšili. To svedčí
o tom, že tempo integrácie jednotného trhu pokračovalo. Napriek týmto
pozitívnym tendenciám existujú rozdiely medzi členskými štátmi[67]. Graf 1. Význam medziodvetvových výrobných vstupov v EÚ Skratky jednotlivých odvetví sú vysvetlené v tabuľke v prílohe k správe, ktorá sa nachádza v úplnom znení na tejto webovej stránke. Číselné údaje predstavujú podiel vstupov v rámci EÚ (cezhraničných a domácich) k výstupom cieľového odvetvia (v percentách) v relatívnom vyjadrení. Z
analýzy takisto vyplýva, že obchod s výrobnými vstupmi v rámci EÚ i vo
vzťahu k tretím krajinám sa navzájom dopĺňa[68]. To
nasvedčuje tomu, že snahy prehlbovať jednotný trh a podporovať
dohody o voľnom obchode s partnerskými ekonomikami mimo EÚ sa navzájom
posilňujú. Odvetvie
služieb poskytuje najväčší objem vstupov pre činnosť ostatných
odvetví, najmä výrobu. Dobre fungujúce trhy služieb majú preto pozitívne
účinky na výrobu EÚ a naopak, ako to ilustruje graf 1. Z
analýzy takisto vyplýva, že vzhľadom na maximalizáciu prínosov jednotného
trhu by členské štáty mali sústrediť svoje reformné úsilie na znižovanie
obchodných prekážok v tých odvetviach, ktoré sú relatívne veľké, ale málo
integrované. Ide najmä o odvetvia, v ktorých je integrácia voči
tretím krajinám vysoká v porovnaní s integráciou v rámci EÚ, čo môže
naznačovať, že kapacita spolupráce v rámci EÚ nie je v plnej miere
využitá, a z toho možno usúdiť, že stále pretrvávajú značné prekážky. Graf 2. Najsilnejšie prepojenia týkajúce sa výroby v rámci EÚ (domáci a cezhraničný trh) Hrúbka šípky zodpovedá výške koeficientu: vstup z jedného sektora do druhého ako % priemeru výstupov oboch sektorov. Príslušné koeficienty sú uvedené pri strede každej šípky. Skratky jednotlivých sektorov sú vysvetlené na tejto webovej stránke. Z
tohto pohľadu (t. j. zameranie na obchodné toky v rámci výrobných hodnotových
reťazcov) sa zdá, že existuje priestor pre ďalšie znižovanie bariér
pre netrhové služby,[69]
činnosti súvisiace s nehnuteľnosťami a maloobchod[70]. Vyšší
hospodársky rast by okrem toho bolo možné dosiahnuť, ak by členské
štáty implementovali politiky na zlepšenie produktivity v odvetviach, ktoré
sú už vo veľkej miere integrované. Takéto reformy pravdepodobne budú
mať účinky presahovania produktivity do partnerských odvetví, najmä
do tých, v ktorých existujú silné vzájomné prepojenia. Ako ilustruje graf 2, v
rámci služieb majú prenájom strojov a zariadení a iné obchodné činnosti
najsilnejšie prepojenia s najväčším počtom partnerských odvetví.
Výroba má najsilnejšie prepojenia s prenájmom a inými obchodnými
činnosťami, ako aj s veľkoobchodom a maloobchodom na strane
vstupov a s výstavbou na strane výstupov. Doprava má najsilnejšie prepojenie s
veľkoobchodom. Príloha [1] Občasník Európskej komisie Occasional Papers 129 „Market
Functioning in Network Industries – Electronic Communications, Energy and
Transport“, február 2013. [2] Všetky
činnosti súvisiace s vytváraním a využívaním prístupových sietí do
internetu, ako aj služby ponúkané na internete (telekomunikačné služby na
báze IP, výroba a údržba počítačového vybavenia určeného pre
web, internetové služby, všetky činnosti prostredníctvom internetu, od
elektronického obchodu po online reklamu). [3] Štúdia
„Internet matters: The net's sweeping impact on growth, jobs, and prosperity“,
McKinsey Global Institute, máj 2011, týkajúca sa týchto krajín, ako aj
Brazílie, Číny a Indie. [4] Oznámenie Európskej komisie „Lepšia správa pre jednotný trh“,
COM(2012)259 final. [5] Integrácia obchodu sa vypočíta ako priemer dovozu a vývozu tovaru
a služieb delené HDP. [6]
Porovnaj Monitorovací prieskum spotrebiteľského trhu 2013 na základe
objednávky GR SANCO, ktorý sa použije v nadchádzajúcej 10. hodnotiacej
tabuľke spotrebiteľských trhov, http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm [7] European Commission Economic Paper 456: „The economic impact of the
Services Directive: A first assessment following implementation“, jún 2012. [8] Oznámenie
Európskej komisie o implementácii smernice o službách „Partnerstvo pre nový
rast v oblasti služieb 2012 – 2015“, COM(2012) 261 final, jún 2012. [9] Oznámenie Komisie o hodnotení právnych predpisov jednotlivých štátov
týkajúcich sa prístupu k povolaniam, COM(2013) 676 final, október 2013 a
pracovný dokument o výsledkoch partnerského preskúmania právnej formy,
vlastníctva podielov a tarifných požiadaviek v rámci smernice o službách,
SWD(2013) 402 final, október 2013. [10]
http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/policy_developments/index_en.htm#maincontentSec1 [11] Oznámenie Komisie „Vypracovanie akčného plánu pre európsky
maloobchod“, COM(2013)36 final, január 2013. [12] Aspektom
elektronickej verejnej správy je venovaný oddiel o digitálnych trhoch. [13] Hodnota zadaných zákaziek na zber a spracovanie odpadu bola
12 674 mil. EUR v roku 2010, t. j. 10 % celkového obratu
odvetvia v rovnakom roku a približne jedna tretina výdavkov verejnej správy na
tovar, práce a služby v oblasti nakladania s odpadom. Hodnota oznámení o
výsledku verejného obstarávania týkajúcich sa hardvéru, softvéru alebo služieb
IKT v EÚ-27 predstavovala v roku 2010 sumu 22 483 mil. EUR. Ďalšie
informácie: „Sector analysis of Public Procurement, criteria for selecting
sectors and initial analysis of two sectors: waste collection & treatment
and ICT contracts“, 25. jún 2013. [14] http://www.ecb.europa.eu/stats/money/surveys/sme/html/index.en.html [15] Trhy pre pôžičky, úvery a úverové karty, bankové účty,
hypotéky, investičné produkty, súkromné dôchodkové poistenia a cenné
papiere a individuálne dôchodkové fondy. [16] Monitorovací
prieskum spotrebiteľského trhu 2013 na základe objednávky GR SANCO, ktorý
sa použije v nadchádzajúcej 10. hodnotiacej tabuľke
spotrebiteľských trhov, http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm. V hodnotení sa uvádza index trhovej výkonnosti (MPI), ktorý
je zloženým indexom zahŕňajúcim hodnotenia spotrebiteľov
týkajúce sa porovnateľnosti, dôvery, problémov a sťažností a
spokojnosti na jednotlivých trhoch. [17] Útvary Komisie dostali dôverné informácie od národných orgánov
dohľadu o prudenciálnych opatreniach prijatých v rôznych členských
štátoch v súvislosti s obavami týkajúcimi sa finančnej stability, ktoré
môžu mať ohraničujúce účinky. [18] Smernica 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o
prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad
úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene
smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES a nariadenie
(EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové
inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č.
648/2012. [19] Ide najmä o jednotný mechanizmus riešenia krízových situácií, jednotný
fond na riešenie krízových situácií a smernicu o ozdravení a riešení
krízových situácií bánk. [20] http://www.ecb.europa.eu/press/pr/date/2013/html/pr131023.en.html [21] Smernica 2011/61/EÚ z 8. júna 2011
o správcoch alternatívnych investičných fondov a o zmene
a doplnení smerníc 2003/41/ES a 2009/65/ES a nariadení (ES)
č. 1060/2009 a (EÚ) č. 1095/2010. [22] Nariadenie (EÚ) č. 260/2012 zo
14. marca 2012, ktorým sa ustanovujú technické a obchodné požiadavky
na úhrady a inkasá v eurách a ktorým sa mení a dopĺňa
nariadenie (ES) č. 924/2009. [23] Na úrovni EÚ
Komisia začala v roku 2011 akčný plán o prístupe MSP k financovaniu a
v marci 2013 verejné konzultácie o dlhodobom financovaní vrátane prístupu MSP k
financiám; dve nariadenia o európskom povolení pre investičné fondy
zamerané na nekótované MSP a sociálne podniky už boli prijaté s
účinnosťou od 22. júla 2013. Európska komisia a EIB úzko spolupracujú
na iniciatíve rozšíriť nástroje s rozdelením rizika medzi Európsku komisiu
a EIB a EIF s podporou fondov ESI s cieľom zvýšiť kapitálové trhové
investície súkromného sektora do MSP. Túto iniciatívu zameranú na MSP Rada
schválila v októbri a v súčasnosti ju skúma Európsky parlament. Podpora
pre MSP spolu s podporou v rámci finančných nástrojov v súčasnosti
dosahuje celkovú výšku 70 mld. EUR v rámci EFRR a ESF prostredníctvom politiky
súdržnosti a bude naďalej kľúčovou prioritou pre európske
štrukturálne a investičné fondy v rokoch 2014 – 2020. [24] Smernica 2012/17/EÚ z 13. júna 2012, ktorou
sa mení a dopĺňa smernica Rady 89/666/EHS a smernice 2005/56/ES a
2009/101/ES, pokiaľ ide o prepojenie centrálnych registrov, obchodných
registrov a registrov spoločností. [25] Tento krok
nadväzuje na pilotný projekt so skupinou členských štátov a na návrh
Komisie, ktorým sa mení nariadenie o konkurznom konaní, ďalšie informácie
pozri v návrhu nariadenia, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady
(ES) č. 1346/2000 o konkurznom konaní, COM (2012) 744 final, december
2012. [26] Oznámenie o novom európskom prístupe k neúspechu v podnikaní a platobnej
neschopnosti, COM (2012) 742, december 2012. [27] Nariadenie (EÚ) č. 345/2013 zo 17. apríla 2013 o európskych
fondoch rizikového kapitálu. [28] Nariadenie (EÚ) č. 346/2013 zo 17. apríla 2013 o európskych
fondoch sociálneho podnikania. [29] http://epp.eurostat.ec.europa.eu/statistics_explained/index.php/Electricity_market_indicators
http://epp.eurostat.ec.europa.eu/statistics_explained/index.php/Natural_gas_market_indicators [30] Monitorovací
prieskum spotrebiteľského trhu 2013 na základe objednávky GR SANCO,
ktorý sa použije v nadchádzajúcej 10. hodnotiacej tabuľke
spotrebiteľských trhov, http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm [31] Pracovný
dokument útvarov Komisie „European Commission guidance for the design of
renewables support schemes“,
http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/doc/com_2013_public_intervention_swd04_en.pdf [32] Oznámenie
Európskej komisie „Delivering the internal electricity market and making the
most of public intervention“,
http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/doc/com_2013_public_intervention_en.pdf [33] 4. železničný balík (január 2013), Jednotné európske nebo 2+ (jún
2013), konzultácie o návrhu usmernení o štátnej pomoci pre letiská a
letecké spoločnosti (júl 2013). [34] Monitorovací
prieskum spotrebiteľského trhu 2013 na základe objednávky GR SANCO, ktorý
sa použije v nadchádzajúcej 10. hodnotiacej tabuľke
spotrebiteľských trhov, http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/consumer_market_monitoring_survey_en.htm [35]Záznamy siete Európskych spotrebiteľských centier, 2012
(http://ec.europa.eu/consumers/ecc/ecc_key_statistics_en.htm) [36] Verejné zákazky alebo otvorený prístup ku komerčným službám
predstavuje menej než 5 % celkového trhu. [37] Verejné zákazky alebo otvorený prístup ku komerčným službám
predstavuje menej než 5 % celkového trhu. [38] Oznámenie
Komisie „Jednotný dopravný priestor pre lodnú dopravu Blue Belt“, COM(2013) 510
final, 8. júl 2013. [39]
http://ec.europa.eu/transport/modes/air/single_european_sky/ses2plus_en.htm [40] Hoci podmienky týkajúce sa práva usadiť
sa sú stanovené v nariadení (ES) č. 1071/2009, toto nariadenie takisto
umožňuje členským štátom uložiť dodatočné požiadavky
týkajúce sa založenia podniku nákladnej cestnej dopravy. [41] Domáca cestná doprava vykonávaná dopravcami z iných členských
štátov, známa tiež ako kabotáž, je podľa nariadenia (ES) č. 1072/2009
obmedzená na tri operácie počas siedmich dní od poslednej medzinárodnej
prepravy. [42] Komisia v tejto
súvislosti navrhla a spoluzákonodarcovia schválili dva významné právne
predpisy, a to nariadenie TEN-T a nariadenie o Nástroji na prepojenie Európy,
ktorých cieľom je dosiahnuť plne funkčnú celoeurópsku dopravnú
sieť, ktorá je základom pre jednotný trh. [43] CE Delft et al. (2012), „An inventory of measures for
internalising external costs in transport“. [44] V týchto členských štátoch 74 % (SE), 73 % (DK) a
73 % (UK) obyvateľov nakúpilo online aspoň raz v roku 2012
(zdroj: Eurostat). [45] V DK 80 %, v UK 75 % a v SE 71 % opýtaných v
porovnaní s priemerom EÚ 59 % v nedávnych prieskumoch uviedlo, že dôverujú
predaju cez internet od domácich predajcov. [46] http://ec.europa.eu/public_opinion/flash/fl_358_en.pdf [47] Pre trhové údaje v tejto časti pozri najmä hodnotiacu
tabuľku digitálnej agendy na: https://ec.europa.eu/digital-agenda/sites/digital-agenda/files/DAE%20SCOREBOARD%202013%20-%20SWD%202013%20217%20FINAL.pdf [48] Rozvoj mobilného širokopásmového pripojenia sa v období od januára
2012 do januára 2013 zvýšilo o ďalších 11 percentuálnych bodov. [49] Od júla do októbra 2013 Komisia udelila výnimky (nové lehoty )
jedenástim členským štátom (AT, CY, FI, EL, HU, LV, LT, MT, PL, RO a ES).
V krajinách ako sú BE, EE, SI a SK dostupnosť obmedzili administratívne
oneskorenia. [50] Existuje napríklad sedemnásobný rozdiel medzi priemernou cenou za minútu
vnútroštátneho mobilného hovoru medzi najdrahším (NL) a najlacnejším
členským štátom (LT). [51] Celkový súhrn vývoja týchto cenových a necenových rozdielov v prípade
pevných i mobilných trhov sa nachádza v občasníku Európskej komisie
Economy Occasional Papers 129: „Market Functioning in Network Industries –
Electronic Communications, Energy and Transport“ (február 2013). [52] „Consumer market study on the functioning of the market for internet
access and provision from a consumer perspective“ (2012), ktorú v mene
Európskej komisie vykonala spoločnosť Civic Consulting. http://ec.europa.eu/consumers/consumer_research/market_studies/internet_services_provision_study_en.htm [53] Eurostat – Community survey on ICT usage in
Households and by Individuals – Digital Agenda for Europe key performance
indicator. [54] Eurostat - Community survey on ICT usage in
Households and by Individuals – Digital Agenda for Europe key performance
indicator. [55] ENISA mapping of national cyber security strategies in the world,
apríl 2013. [56] Správa o posúdení vplyvu pripojená k návrhu smernice o opatreniach na
zabezpečenie vysokej úrovne bezpečnosti sietí a informácií v Únii,
SWD(2013) 32 final, február 2013. [57] Pozri stratégiu Komisie o cloud computingu, COM(2012) 529 final,
september 2012. [58] Zahŕňajúca systém EÚ a vnútroštátne systémy uznávania,
registrácie, využívania a presadzovania duševného vlastníctva. [59] Napríklad náklady na žiadosť a
registráciu obchodnej značky v troch triedach sa v rámci EÚ líšia a
pohybujú sa od 78 EUT v CY do 419 EUR v SE. [60] Každý piaty Európan nikdy nepoužil internet a miery nepoužívania
prevyšujú v niektorých členských štátoch 40 %. [61] Eurostat, na
základe reprezentatívnej vzorky dospelej (16 – 74) populácie v EÚ. Rozdiely
medzi jednotlivými krajinami sú značné, pohybujú sa od 26 % do
79 % osôb, ktoré nemajú žiadne schopnosti alebo majú obmedzené schopnosti.
[62] IDC White Paper „Post Crisis: e-Skills Are Needed to Drive Europe's
Innovation Society“ (november 2009). [63] Od roku 2011 do roku 2012 bolo vytvorených viac ako 100 000
pracovných miest v oblasti softvérového inžinierstva. V spojení so stagnáciou v
počte absolventov v odboroch IKT je výsledkom nedostatok na trhu práce. [64] Smernica
2011/83/EÚ z 25. októbra 2011 o právach spotrebiteľov, ktorou sa mení
a dopĺňa smernica Rady 93/13/EHS a smernica 1999/44/ES a ktorou sa
zrušuje smernica Rady 85/577/EHS a smernica 97/7/ES. [65] Smernica 2013/11/EÚ z 21. mája 2013 o
alternatívnom riešení spotrebiteľských sporov, ktorou sa mení nariadenie
(ES) č. 2006/2004 a smernica 2009/22/ES a nariadenie (EÚ) č. 524/2013
z 21. mája 2013 o riešení spotrebiteľských sporov online, ktorým sa mení nariadenie
(ES) č. 2006/2004 a smernica 2009/22/ES. [66] Pozri
kapitolu 2 na webovej stránkehttp://ec.europa.eu/enterprise/policies/industrial-competitiveness/competitiveness-analysis/european-competitiveness-report/comprep2012_en.htm. [67] Analýza zmien intenzity integrácie podľa jednotlivých krajín sa
nachádza v správe na tejto
webovej
stránke. [68] V období 2006 – 2009 bol medzi členskými štátmi priemerný podiel
cezhraničných výrobných vstupov v rámci EÚ na výstupe v pozitívnej
korelácii s priemerným podielom výrobných vstupov z tretích krajín. [69] Verejná správa, obrana, vzdelávanie a zdravotníctvo. [70] Táto analýza zohľadňuje ako referenčnú hodnotu
integráciu EÚ v oblasti týchto služieb vo vzťahu k tretím krajinám. Pri
posudzovaní celkovej integrácie trhov so službami v EÚ by sa však na
doplnenie týchto zistení mali vziať do úvahy iné kanály integrácie nad
rámec rozsahu tejto kapitoly (najmä poskytovanie služieb prostredníctvom
založenia podniku).