ISSN 1830-3625 doi:10.3000/18303625.L_2011.058.ron |
||
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58 |
|
![]() |
||
Ediţia în limba română |
Legislaţie |
Anul 54 |
|
|
III Alte acte |
|
|
|
SPAȚIUL ECONOMIC EUROPEAN |
|
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
||
|
* |
|
|
IV Acte adoptate înainte de 1 decembrie 2009, în temeiul Tratatului CE, al Tratatului UE și al Tratatului Euratom |
|
|
* |
|
|
|
(1) Text cu relevanță pentru SEE |
RO |
Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată. Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc. |
II Acte fără caracter legislativ
REGULAMENTE
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/1 |
REGULAMENTUL (UE) NR. 204/2011 AL CONSILIULUI
din 2 martie 2011
privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 215,
având în vedere Decizia 2011/137/PESC a Consiliului din 28 februarie 2011 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia (1), adoptată în conformitate cu titlul V capitolul 2 din Tratatul privind Uniunea Europeană,
având în vedere propunerea prezentată în comun de Înaltul Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și de Comisie,
întrucât:
(1) |
În conformitate cu Rezoluția 1970 (2011) a Consiliului de Securitate al ONU din 26 februarie 2011, Decizia 2011/137/PESC prevede un embargo asupra armelor, o interzicere a exporturilor de echipamente utilizate în scopuri de represiune internă, precum și restricții privind admiterea și înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale persoanelor și entităților implicate în încălcări grave ale drepturilor omului împotriva populației din Libia, inclusiv prin participarea lor la atacuri, cu încălcarea dreptului internațional, împotriva populației și facilităților civile. Aceste persoane fizice sau juridice și entități sunt incluse pe lista din anexele la decizie. |
(2) |
Unele dintre aceste măsuri intră în domeniul de aplicare al Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene și este necesară o reglementare la nivelul Uniunii pentru punerea lor în aplicare, în special pentru a se asigura aplicarea uniformă a acestora de către operatorii economici din toate statele membre. |
(3) |
Prezentul regulament respectă drepturile fundamentale și principiile consacrate în special de Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, și anume dreptul la o cale de atac eficientă și la un proces echitabil, precum și dreptul la protecția datelor cu caracter personal. Prezentul regulament ar trebui aplicat în conformitate cu aceste drepturi. |
(4) |
De asemenea, prezentul regulament respectă pe deplin obligațiile statelor membre în conformitate cu Carta Organizației Națiunilor Unite și caracterul obligatoriu al rezoluțiilor Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite. |
(5) |
Competența de modificare a listelor din anexele II și III la prezentul regulament ar trebui să fie exercitată de către Consiliu, având în vedere amenințarea specifică la adresa păcii internaționale și a securității pe care o reprezintă Libia, precum și în scopul de a asigura coerența cu procesul de modificare și revizuire a anexelor III și IV la Decizia 2011/137/PESC. |
(6) |
Procedura de modificare a listelor de la anexele II și III la prezentul regulament ar trebui să prevadă transmiterea către persoanele fizice sau juridice, entitățile sau organismele desemnate a motivelor includerii lor pe listă, pentru a le oferi acestora posibilitatea de a prezenta observații. În cazul în care se transmit observații sau se prezintă dovezi substanțiale noi, Consiliul ar trebui să își reexamineze decizia în funcție de observațiile respective și să informeze în consecință persoana, entitatea sau organismul în cauză. |
(7) |
Pentru punerea în aplicare a prezentului regulament și în scopul asigurării unui nivel maxim de securitate juridică în cadrul Uniunii, trebuie să fie făcute publice numele și alte date relevante privind persoanele fizice și juridice, entitățile și organismele ale căror fonduri și resurse economice trebuie înghețate în conformitate cu prezentul regulament. Orice prelucrare a datelor cu caracter personal ar trebui să fie conformă cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (2) și cu Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (3). |
(8) |
Pentru a garanta eficacitatea măsurilor prevăzute de prezentul regulament, acesta ar trebui să intre în vigoare la data publicării sale, |
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a) |
„fonduri” înseamnă activele financiare și beneficiile de orice natură, inclusiv, dar nu exclusiv:
|
(b) |
„înghețarea fondurilor” înseamnă o acțiune menită să împiedice orice circulație, transfer, modificare, utilizare, accesare sau tranzacționare a fondurilor, în orice mod, care ar avea ca rezultat orice modificare a volumului, a valorii, a localizării, a proprietății, a posesiei, a naturii ori a destinației acestora sau orice altă modificare care ar permite utilizarea fondurilor, inclusiv gestionarea portofoliilor; |
(c) |
„resurse economice” înseamnă activele de orice fel, corporale sau necorporale, mobiliare sau imobiliare, care nu sunt fonduri, dar pot fi utilizate pentru obținerea de fonduri, bunuri sau servicii; |
(d) |
„înghețarea resurselor economice” înseamnă o acțiune menită să împiedice utilizarea acestora pentru obținerea de fonduri, bunuri sau servicii în orice mod, inclusiv, dar nu exclusiv, vânzarea, închirierea sau ipotecarea acestora; |
(e) |
„asistență tehnică” înseamnă orice sprijin tehnic în legătură cu repararea, dezvoltarea, fabricarea, asamblarea, testarea, întreținerea sau orice alt serviciu tehnic, care poate lua următoarele forme: instruire, consiliere, formare, transmitere de cunoștințe sau calificări profesionale sau servicii de consultanță, inclusiv asistența acordată pe cale verbală; |
(f) |
„Comitetul de sancțiuni” înseamnă comitetul din cadrul Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite care a fost constituit în temeiul punctului 24 din Rezoluția 1970 (2011) a Consiliului de Securitate al ONU („UNSCR”); |
(g) |
„teritoriul Uniunii” înseamnă teritoriile statelor membre cărora li se aplică tratatul, în condițiile prevăzute de acesta, inclusiv spațiul aerian al acestor state. |
Articolul 2
(1) Se interzice:
(a) |
vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul, în mod direct sau indirect, de echipamente care ar putea fi folosite în scopul represiunii interne, conform enumerării din anexa I, indiferent dacă provin sau nu din Uniune, către orice persoană, entitate sau organism din Libia sau care sunt destinate să fie utilizate în Libia; |
(b) |
participarea voluntară și deliberată la activități care au drept scop ori efect eludarea interdicțiilor menționate la litera (a). |
(2) Se interzic achiziția, importul sau transportul din Libia al echipamentului care ar putea fi utilizat în scopuri de represiune internă, astfel cum este inclus pe lista din anexa I, indiferent dacă produsul în cauză este originar sau nu din Libia.
(3) Alineatul (1) nu se aplică îmbrăcămintei de protecție, inclusiv vestelor antiglonț și căștilor exportate temporar în Libia de către personalul Organizației Națiunilor Unite, al Uniunii Europene sau al statelor sale membre, de către reprezentanții media, de către personalul umanitar, personalul de asistență pentru dezvoltare și personalul asociat, exclusiv pentru uz personal.
(4) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), autoritățile competente din statele membre enumerate în anexa IV pot autoriza vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul de echipament care ar putea fi utilizat în scopuri de represiune internă, în condițiile pe care le consideră adecvate, dacă stabilesc că acest echipament este destinat exclusiv unor scopuri umanitare sau de protecție.
Articolul 3
(1) Se interzice:
(a) |
furnizarea, în mod direct sau indirect, de asistență tehnică cu privire la produsele și tehnologiile incluse în Lista comună a Uniunii Europene cuprinzând produsele militare (4) (Lista comună cuprinzând produsele militare) sau cu privire la furnizarea, fabricarea, întreținerea și utilizarea produselor incluse pe lista respectivă, către orice persoană, entitate sau organism din Libia sau în scopul utilizării în Libia; |
(b) |
furnizarea, în mod direct sau indirect, de asistență tehnică sau de servicii de brokeraj pentru echipamente care ar putea fi folosite în scopul represiunii interne, conform enumerării din anexa I, către orice persoană, entitate sau organism din Libia sau în scopul utilizării în Libia; |
(c) |
furnizarea, în mod direct sau indirect, de finanțare sau de asistență financiară în legătură cu produsele și tehnologiile incluse în Lista comună cuprinzând produsele militare sau în anexa I, inclusiv, în special, subvenții nerambursabile, împrumuturi și asigurări ale creditelor de export, pentru vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul acestor produse sau pentru furnizarea de asistență tehnică conexă către orice persoană, entitate sau organism din Libia sau în scopul utilizării în Libia; |
(d) |
participarea voluntară și deliberată la activități care au drept scop ori efect eludarea interdicțiilor menționate la literele (a)–(c). |
(2) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), interdicțiile menționate nu se aplică furnizării de asistență tehnică, finanțare și asistență financiară legate de echipamente militare neletale destinate exclusiv unor scopuri umanitare sau de protecție sau altor vânzări și furnizări de arme și material conex, care au fost aprobate în prealabil de către Comitetul de sancțiuni.
(3) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), autoritățile competente din statele membre enumerate în anexa IV pot autoriza furnizarea de asistență tehnică, finanțare și asistență financiară legate de echipamentul care ar putea fi utilizat în scopuri de represiune internă, în condițiile pe care le consideră adecvate, dacă stabilesc că acest echipament este destinat exclusiv unor scopuri umanitare sau de protecție.
Articolul 4
În scopul împiedicării transferului produselor și tehnologiilor cuprinse în Lista comună cuprinzând produsele militare sau a căror furnizare, vânzare, transfer, export sau import este interzis prin prezentul regulament, pentru toate produsele introduse sau care părăsesc teritoriul vamal al Uniunii din sau spre Libia, pe lângă normele care reglementează obligația de a furniza informații înainte de sosire sau de plecare, astfel cum sunt stabilite în dispozițiile aplicabile privind declarațiile sumare de intrare și de ieșire, precum și declarațiile vamale din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului Vamal Comunitar (5) și din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a acestuia (6), persoana care furnizează informațiile respective declară dacă bunurile sunt prevăzute în Lista comună cuprinzând produsele militare sau în prezentul regulament și, în cazul în care exportul acestora este supus autorizării, precizează datele din licența de export acordată. Aceste elemente suplimentare sunt transmise autorităților vamale competente ale statului membru în cauză, fie în scris, fie prin intermediul declarațiilor vamale, după caz.
Articolul 5
(1) Se îngheață toate fondurile și resursele economice care aparțin, se află în proprietatea ori posesia sau sunt controlate de persoanele fizice sau juridice, entitățile și organismele incluse pe listele din anexele II și III.
(2) Se interzice punerea la dispoziția persoanelor fizice sau juridice, a entităților sau a organismelor incluse pe listele din anexele II și III, direct sau indirect, precum și utilizarea în beneficiul acestora, a oricăror fonduri sau resurse economice.
(3) Este interzisă participarea voluntară și deliberată la activități care au drept scop ori efect direct sau indirect eludarea măsurilor menționate la alineatele (1) și (2).
Articolul 6
(1) Anexa II cuprinde persoanele fizice sau juridice, entitățile și organismele desemnate de Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite sau de Comitetul de sancțiuni în conformitate cu punctul (22) din UNSCR 1970 (2011).
(2) Anexa III cuprinde persoanele fizice sau juridice, entitățile și organismele care nu sunt incluse în anexa II și care, în conformitate cu articolul 6 alineatul (1) din Decizia 2011/137/PESC, au fost identificate de către Consiliu ca fiind persoane și entități implicate sau complice în ordonarea, controlarea sau conducerea în orice alt mod a comiterii de încălcări grave ale drepturilor omului împotriva persoanelor din Libia, inclusiv prin participarea sau complicitatea la planificarea, comandarea, ordonarea sau conducerea de atacuri, cu încălcarea dreptului internațional, inclusiv bombardamentele aeriene împotriva populației și facilităților civile, precum și persoanele sau entitățile care acționează în numele sau la comanda acestora sau entitățile care se află în proprietatea sau sub controlul acestora.
(3) Anexele II și III cuprind motivele pentru includerea pe listă a persoanelor, entităților și organismelor, furnizate de Consiliul de Securitate sau de Comitetul de sancțiuni pentru anexa II.
(4) Anexele II și III includ, de asemenea, în cazul în care acestea sunt disponibile, informațiile necesare pentru identificarea persoanelor fizice sau juridice, a entităților și a organismelor vizate, furnizate de Consiliul de Securitate sau de Comitetul de sancțiuni pentru anexa II. În ceea ce privește persoanele fizice, astfel de informații pot cuprinde numele, inclusiv pseudonimele, data și locul nașterii, cetățenia, numărul de pașaport și de carte de identitate, sexul, adresa (dacă este cunoscută) și funcția sau profesia. În ceea ce privește persoanele juridice, entitățile și organismele, astfel de informații pot cuprinde denumirea, locul și data înregistrării, numărul de înregistrare și sediul. De asemenea, în anexa II se menționează data desemnării de către Consiliul de Securitate sau Comitetul de sancțiuni.
Articolul 7
(1) Prin derogare de la dispozițiile articolului 5, autoritățile competente din statele membre menționate pe site-urile enumerate în anexa IV pot autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice, în condițiile pe care le consideră adecvate, după ce s-a stabilit că aceste fonduri sau resurse economice sunt:
(a) |
necesare pentru a acoperi nevoile de bază ale persoanelor incluse pe lista din anexa II sau III și ale membrilor familiilor acestora care se află în întreținerea lor, inclusiv cheltuielile pentru alimente, chirie sau rate ipotecare, medicamente sau tratamente medicale, impozite, prime de asigurare și servicii de utilitate publică; |
(b) |
destinate exclusiv plății unor onorarii rezonabile și rambursării cheltuielilor suportate în legătură cu prestarea unor servicii juridice; |
(c) |
destinate exclusiv plății unor taxe ori comisioane aferente serviciilor de păstrare sau gestionare curentă a fondurilor sau a resurselor economice înghețate; |
cu condiția ca, în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism incluse pe lista din anexa II, statul membru în cauză să fi notificat Comitetului de sancțiuni decizia sa și intenția de a acorda o autorizație și acesta nu a ridicat obiecții în termen de cinci zile lucrătoare de la notificare.
(2) Prin derogare de la dispozițiile articolului 5, autoritățile competente din statele membre menționate pe site-urile enumerate în anexa IV pot autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate sau punerea la dispoziție a anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, după ce s-a stabilit că aceste fonduri sau resurse economice înghețate sunt necesare pentru acoperirea unor cheltuieli extraordinare, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a) |
în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism incluse pe lista din anexa II, această decizie să fi fost notificată de către statul membru în cauză Comitetului de sancțiuni și acesta să o fi aprobat; și |
(b) |
în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism incluse pe lista din anexa III, autoritatea competentă să fi comunicat, cu cel puțin două săptămâni înainte de eliberarea autorizației, celorlalte autorități competente ale statelor membre și Comisiei, motivele pentru care consideră că ar trebui acordată o autorizație specială. |
Articolul 8
Prin derogare de la dispozițiile articolului 5, autoritățile competente din statele membre incluse pe lista din anexa IV pot autoriza deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, dacă sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a) |
fondurile sau resursele economice în cauză fac obiectul unui privilegiu judiciar, administrativ sau arbitral, instituit anterior datei la care persoana, entitatea sau organismul menționat la articolul 5 a fost inclus în anexa II sau III, sau fac obiectul unei hotărâri judecătorești, administrative sau arbitrale pronunțate anterior acelei date; |
(b) |
fondurile sau resursele economice în cauză vor fi utilizate exclusiv pentru a satisface creanțele garantate printr-un astfel de privilegiu sau recunoscute ca valide printr-o astfel de hotărâre, în limitele stabilite de actele cu putere de lege și normele aplicabile care reglementează drepturile persoanelor care formulează astfel de revendicări; |
(c) |
privilegiul sau hotărârea nu este în beneficiul unei persoane, al unei entități sau al unui organism inclus pe lista din anexa II sau III; |
(d) |
recunoașterea privilegiului sau a hotărârii nu contravine politicii publice din statul membru în cauză; |
(e) |
în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism incluse pe lista din anexa II, acest privilegiu sau hotărâre să fi fost notificate de către statul membru în cauză Comitetului de sancțiuni și |
(f) |
în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism incluse pe lista din anexa III, statul membru în cauză a informat celelalte state membre și Comisia în legătură cu orice autorizație acordată. |
Articolul 9
(1) Articolul 5 alineatul (2) nu se aplică sumelor suplimentare vărsate în conturile înghețate reprezentând:
(a) |
dobânzi sau alte beneficii generate de aceste conturi; sau |
(b) |
plățile datorate în baza unor contracte, acorduri sau obligații care au fost încheiate sau care au survenit înainte de data la care persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul menționate la articolul 5 au fost identificate de Comitetul de sancțiuni, Consiliul de Securitate sau de Consiliu, |
cu condiția ca aceste dobânzi, alte beneficii și plăți să fie înghețate în conformitate cu articolul 5 alineatul (1).
(2) Articolul 5 alineatul (2) nu interzice instituțiilor financiare sau de credit din Uniune să crediteze conturile înghețate în cazul în care acestea primesc fonduri transferate în contul unei persoane fizice sau juridice, entități sau organism aflat pe listă, cu condiția ca orice sume suplimentare vărsate în aceste conturi să fie, la rândul lor, înghețate. Instituția financiară sau de credit informează, fără întârziere, autoritatea competentă relevantă cu privire la orice operațiuni de acest tip.
Articolul 10
Prin derogare de la dispozițiile articolului 5, în cazul în care o persoană, o entitate sau un organism inclus pe lista din anexa II sau III trebuie să efectueze o plată în baza unui contract sau a unui acord încheiat de persoana, entitatea sau organismul în cauză sau în baza unei obligații care a apărut în sarcina acesteia, înainte de data la care persoana, entitatea sau organismul respectiv a fost desemnat(ă), autoritățile competente din statele membre, menționate pe site-urile internet din anexa IV, pot autoriza, în condițiile pe care le consideră adecvate, deblocarea anumitor fonduri sau resurse economice înghețate, în cazul în care sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a) |
autoritatea competentă în cauză s-a asigurat că:
|
(b) |
în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism incluse pe lista din anexa II, statul membru în cauză a notificat Comitetului de sancțiuni intenția de a acorda o autorizație, cu zece zile lucrătoare înainte; |
(c) |
în cazul în care autorizația privește o persoană, o entitate sau un organism incluse pe lista din anexa III, statul membru în cauză a notificat celorlalte state membre și Comisiei, cu cel puțin două săptămâni înainte de acordarea autorizației, decizia și intenția sa de a acorda autorizația. |
Articolul 11
(1) Înghețarea fondurilor și a resurselor economice sau refuzul de a pune la dispoziție aceste fonduri sau resurse economice, efectuate cu bună-credință, pe motiv că o astfel de acțiune este conformă cu dispozițiile prezentului regulament, nu angajează, în niciun fel, răspunderea persoanei fizice sau juridice, a entității sau a organismului care o efectuează, a personalului de conducere sau a angajaților acestuia, cu excepția cazului în care se dovedește că fondurile sau resursele economice în cauză au fost înghețate sau reținute din neglijență.
(2) Interdicția prevăzută la articolul 5 alineatul (2) nu angajează, în niciun fel, nicio răspundere a persoanelor fizice și juridice, a entităților și organismelor care au pus la dispoziție fonduri sau resurse economice, în cazul în care acestea nu au știut și nu au avut niciun motiv întemeiat să suspecteze că acțiunile lor ar încălca această interdicție.
Articolul 12
Nu se va da curs niciunei cereri, inclusiv cererilor de despăgubire sau oricăror alte cereri de aceeași natură, cum ar fi cererile de compensare sau cererile de chemare în garanție, în legătură cu orice contract sau tranzacție a cărei desfășurare a fost afectată, în mod direct sau indirect, integral sau parțial, de măsurile luate în temeiul RCSONU 1970 (2011), inclusiv de măsurile luate de Uniune sau de orice stat membru în conformitate cu deciziile relevante ale Consiliului de Securitate sau măsurile prevăzute de prezentul regulament, necesare pentru punerea în aplicare a deciziilor sau în legătură cu aceasta, din partea Guvernului Libiei, sau a oricărei persoane sau entități care prezintă o cerere prin intermediul sau în beneficiul acestuia.
Articolul 13
(1) Fără a se aduce atingere normelor aplicabile în materie de raportare, confidențialitate și secret profesional, persoanele fizice și juridice, entitățile și organismele:
(a) |
furnizează imediat orice informații care ar putea facilita respectarea prezentului regulament, cum ar fi informațiile privind conturile și fondurile înghețate în conformitate cu articolul 4, autorității competente din statul membru în care își au reședința ori sediul, menționate pe site-urile internet enumerate în lista din anexa IV și transmit aceste informații Comisiei, în mod direct sau prin intermediul statelor membre; și |
(b) |
cooperează cu autoritatea competentă respectivă cu ocazia oricărei verificări a acestor informații. |
(2) Orice informații furnizate sau primite în conformitate cu prezentul articol se utilizează numai în scopul pentru care au fost furnizate sau primite.
Articolul 14
Statele membre și Comisia se informează reciproc, fără întârziere, cu privire la măsurile luate în temeiul prezentului regulament și își comunică orice informații relevante de care dispun în legătură cu prezentul regulament, în special informații cu privire la încălcările și la problemele privind punerea în aplicare a acestui regulament și la hotărârile pronunțate de instanțele judecătorești naționale.
Articolul 15
Comisia este împuternicită să modifice anexa IV pe baza informațiilor furnizate de statele membre.
Articolul 16
(1) Atunci când Consiliul de Securitate sau Comitetul de sancțiuni include pe listă o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism, Consiliul include această persoană fizică sau juridică, această entitate sau acest organism în anexa II.
(2) În cazul în care Consiliul decide să supună o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism măsurilor menționate la articolul 5 alineatul (1), acesta modifică anexa III în consecință.
(3) Consiliul comunică decizia sa, inclusiv motivele includerii pe listă, persoanei fizice sau juridice, entității sau organismului menționate la alineatele (1) și (2), fie direct, dacă dispune de adresa acestora, fie prin publicarea unui anunț, oferind persoanei fizice sau juridice, entității sau organismului în cauză posibilitatea de a prezenta observații.
(4) În cazul în care se transmit observații sau se prezintă dovezi substanțiale noi, Consiliul își reexaminează decizia și informează în consecință persoana fizică sau juridică, entitatea sau organismul în cauză.
(5) Atunci când Organizația Națiunilor Unite hotărăște să scoată de pe listă o persoană fizică sau juridică, o entitate sau un organism sau să modifice datele de identificare ale unei persoane fizice sau juridice, ale unei entități sau ale unui organism inclus pe listă, Consiliul modifică anexa II în consecință.
(6) Lista de la anexa III se revizuiește la intervale regulate și cel puțin o dată la 12 luni.
Articolul 17
(1) Statele membre stabilesc normele privind sancțiunile aplicabile în cazul încălcării dispozițiilor prezentului regulament și iau toate măsurile necesare pentru a asigura punerea în aplicare a acestora. Sancțiunile prevăzute trebuie să fie eficiente, proporționale și disuasive.
(2) După intrarea în vigoare a prezentului regulament, statele membre comunică Comisiei, fără întârziere, aceste norme, precum și toate modificările ulterioare aduse acestora.
Articolul 18
În cazul în care prezentul regulament prevede o obligație de a notifica, de a informa sau de a comunica în orice mod cu Comisia, adresa și celelalte detalii de contact care trebuie folosite în vederea acestei comunicări sunt cele menționate în anexa IV.
Articolul 19
Prezentul regulament se aplică:
(a) |
pe teritoriul Uniunii, inclusiv în spațiul aerian al acesteia; |
(b) |
la bordul oricărei aeronave sau nave aflate sub jurisdicția unui stat membru; |
(c) |
oricărei persoane, aflate în interiorul sau în exteriorul teritoriului Uniunii, care este resortisant al unui stat membru; |
(d) |
oricărei persoane juridice, entități sau organism care este înregistrat sau constituit în temeiul legislației unui stat membru; |
(e) |
oricărei persoane juridice, entități sau organism, în legătură cu orice activitate desfășurată în întregime sau în parte pe teritoriul Uniunii. |
Articolul 20
Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 martie 2011.
Pentru Consiliu
Președintele
MARTONYI J.
(1) A se vedea pagina 53 din prezentul Jurnal Oficial.
(3) JO L 281, 23.11.1995, p. 31.
(4) JO C 69, 18.3.2010, p. 19.
(5) JO L 302, 19.10.1992, p. 1.
(6) JO L 253, 11.10.1993, p. 1.
ANEXA I
Lista echipamentelor care ar putea fi utilizate în scopul represiunii interne, menționate la articolele 2, 3 și 4
1. |
Arme de foc, muniții și accesorii aferente, după cum urmează:
|
2. |
Bombe și grenade care nu se află sub incidența Listei comune cuprinzând produsele militare. |
3. |
Vehicule, după cum urmează:
|
4. |
Substanțe explozive și echipamente aferente, după cum urmează:
|
5. |
Echipamente de protecție nespecificate la ML 13 din Lista comună cuprinzând produsele militare, după cum urmează:
|
6. |
Simulatoare, altele decât cele specificate la ML 14 din Lista comună cuprinzând produsele militare, utilizate la antrenamentele pentru folosirea armelor de foc și programe de calculator special concepute pentru acestea. |
7. |
Echipamente de vedere pe timp de noapte, cu imagine termică și tuburi intensificatoare de imagine, altele decât cele care se află sub incidența Listei comune cuprinzând produsele militare. |
8. |
Plasă de sârmă ghimpată. |
9. |
Cuțite militare, cuțite de luptă și baionete ale căror lame depășesc 10 cm. |
10. |
Echipamente special proiectate pentru producția articolelor menționate în prezenta listă. |
11. |
Tehnologie specifică pentru dezvoltarea, producția sau utilizarea articolelor menționate în prezenta listă. |
ANEXA II
Lista persoanelor fizice și juridice, entităților sau organismelor menționate la articolul 6 alineatul (1)
1. |
KADHAFI, Aisha Moammer Data nașterii: 1978. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiica lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
2. |
KADHAFI, Hannibal Moammer Numărul pașaportului: B/002210. Data nașterii: 20.9.1975. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
3. |
KADHAFI, Khamis Moammer Data nașterii: 1978. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Comanda unităților militare implicate în reprimarea demonstrațiilor. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
4. |
KADHAFI, Moammer Mohammed Abu Minyar Data nașterii: 1942. Locul nașterii: Sirte, Libia. Conducătorul Revoluției, Comandant Suprem al Forțelor Armate. Responsabil de ordonarea reprimării demonstrațiilor, încălcări ale drepturilor omului. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
5. |
KADHAFI, Mutassim Data nașterii: 1976. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Consilier de securitate națională. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
6. |
KADHAFI, Saif al-Islam Director, Fundația Kadhafi. Numărul pașaportului: B014995. Data nașterii: 25.6.1972. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Declarații publice incendiare incitând la violență împotriva manifestanților. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
ANEXA III
Lista persoanelor fizice și juridice, entităților sau organismelor menționate la articolul 6 alineatul (2)
|
Nume |
Informații de identificare |
Motive |
Data includerii în listă |
||||
1. |
ABDULHAFIZ, Colonel Mas'ud |
Funcție: Comandant al Forțelor Armate |
Al treilea în ierarhia de comandă a forțelor armate. Rol important în serviciile secrete militare. |
28.2.2011 |
||||
2. |
ABDUSSALAM, Abdussalam Mohammed |
Funcție: Director responsabil de combaterea terorismului în cadrul Organizației pentru Securitate Externă Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Tripoli, Libia |
Membru marcant al Comitetului revoluționar. Colaborator apropiat al lui Moammer KADHAFI. |
28.2.2011 |
||||
3. |
ABU SHAARIYA |
Funcție: Director adjunct, Organizația pentru Securitate Externă |
Membru marcant al regimului. Cumnatul lui Moammer KADHAFI. |
28.2.2011 |
||||
4. |
ASHKAL, Al-Barrani |
Funcție: Director adjunct, Serviciile secrete militare |
Membru influent al regimului. |
28.2.2011 |
||||
5. |
ASHKAL, Omar |
Funcție: Director, Mișcarea Comitetelor Revoluționare Locul nașterii: Sirte, Libia |
Comitetele revoluționare sunt implicate în actele de violență îndreptate împotriva demonstranților. |
28.2.2011 |
||||
6. |
AL-BAGHDADI, Dr Abdulqader Mohammed |
Funcție: Șeful biroului de legătură al Comitetelor revoluționare. Nr. pașaport: B010574. Data nașterii: 1.7.1950 |
Comitetele revoluționare sunt implicate în actele de violență îndreptate împotriva demonstranților. |
28.2.2011 |
||||
7. |
DIBRI, Abdulqader Yusef |
Funcție: Șeful securității personale a lui Moammer KADHAFI. Data nașterii: 1946 Locul nașterii: Houn, Libia |
Responsabil de asigurarea securității regimului. În trecut, s-a aflat la originea unor acte de violență îndreptate împotriva dizidenților. |
28.2.2011 |
||||
8. |
DORDA, Abu Zayd Umar |
Funcție: Director, Organizația pentru Securitate Externă |
Fidel al regimului. Șeful agenției de informații externe. |
28.2.2011 |
||||
9. |
JABIR, General-maior Abu Bakr Yunis |
Funcție: Ministrul Apărarii. Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Jalo, Libia |
Responsabil pentru ansamblul acțiunilor forțelor armate. |
28.2.2011 |
||||
10. |
MATUQ, Matuq Mohammed |
Funcție: Secretar pentru serviciile publice. Data nașterii: 1956 Locul nașterii: Khoms |
Membru influent al regimului. Implicat în Comitetele revoluționare. În trecut, a fost responsabil de eliminarea dizidenței și a violențelor. |
28.2.2011 |
||||
11. |
KADHAF AL-DAM, Ahmed Mohammed |
Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Egipt |
Vărul lui Moammer KADHAFI. Din 1995, se consideră că se află la comanda unui batalion de armată de elită responsabil de asigurarea securității personale a lui Kadhafi și că deține un rol-cheie în cadrul Organizației pentru Securitate Externă. A fost implicat în planificarea unor operațiuni împotriva dizidenților libieni din străinătate și a fost direct implicat în activități teroriste. |
28.2.2011 |
||||
12. |
KADHAF AL-DAM, Ahmed Mohammed |
Data nașterii: 1948 Locul nașterii: Sirte, Libia |
Vărul lui Moammer KADHAFI. În anii '80, Sayyid a fost implicat în campania de asasinare a dizidenților și este considerat responsabil de moartea mai multor persoane în Europa. De asemenea, se consideră că a fost implicat în cumpărarea de arme. |
28.2.2011 |
||||
13. |
KADHAFI, Mohammed Moammer |
Funcție: Președintele Companiei generale de poștă și telecomunicații din Libia Data nașterii: 1970 Locul nașterii: Tripoli, Libia |
Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
14. |
KADHAFI, Saadi |
|
Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Comanda unităților militare implicate în reprimarea demonstrațiilor. |
28.2.2011 |
||||
15. |
KADHAFI, Saif al-Arab |
Data nașterii: 1982 Locul nașterii: Tripoli, Libia |
Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
16. |
AL-SENUSSI, Colonel Abdullah (Al-Megrahi) |
Funcție: Director, Serviciile secrete militare. Data nașterii: 1949 Locul nașterii: Sudan |
Implicare a serviciilor secrete militare în reprimarea demonstrațiilor. În trecut, suspectat de implicare în masacrul de la închisoarea Abu Selim. Condamnat in absentia pentru bombardarea zborului UTA. Cumnatul lui Moammer KADHAFI. |
28.2.2011 |
||||
17. |
AL-BARASSI, Safia Farkash |
Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Al Bayda, Libia |
Soția lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
18. |
SALEH, Bachir |
Data nașterii: 1946 Locul nașterii: Traghen |
Șeful de cabinet al liderului. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
19. |
General TOHAMI, Khaled |
Data nașterii: 1946 Locul nașterii: Genzur |
Directorul Oficiului de Securitate Internă. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
20. |
FARKASH, Mohammed Boucharaya |
Data nașterii: 1 iulie 1949 Locul nașterii: Al-Bayda |
Director de informații în cadrul Oficiului de Securitate Externă. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
ANEXA IV
Lista autorităților competente din statele membre menționate la articolul 7 alineatul (1), la articolul 8 alineatul (1), la articolul 10 și la articolul 13 alineatul (1) și adresa pentru notificarea Comisiei Europene
A. Autoritățile competente din fiecare stat membru:
BELGIA
http://www.diplomatie.be/eusanctions
BULGARIA
http://www.mfa.government.bg
REPUBLICA CEHĂ
http://www.mfcr.cz/mezinarodnisankce
DANEMARCA
http://www.um.dk/da/menu/Udenrigspolitik/FredSikkerhedOgInternationalRetsorden/Sanktioner/
GERMANIA
http://www.bmwi.de/BMWi/Navigation/Aussenwirtschaft/Aussenwirtschaftsrecht/embargos.html
ESTONIA
http://www.vm.ee/est/kat_622/
IRLANDA
http://www.dfa.ie/home/index.aspx?id=28519
GRECIA
http://www.mfa.gr/www.mfa.gr/en-US/Policy/Multilateral+Diplomacy/Global+Issues/International+Sanctions/
SPANIA
http://www.maec.es/es/MenuPpal/Asuntos/Sanciones%20Internacionales/Paginas/Sanciones_%20Internacionales.aspx
FRANȚA
http://www.diplomatie.gouv.fr/autorites-sanctions/
ITALIA
http://www.esteri.it/MAE/IT/Politica_Europea/Deroghe.htm
CIPRU
http://www.mfa.gov.cy/sanctions
LETONIA
http://www.mfa.gov.lv/en/security/4539
LITUANIA
http://www.urm.lt
LUXEMBURG
http://www.mae.lu/sanctions
UNGARIA
http://www.kulugyminiszterium.hu/kum/hu/bal/Kulpolitikank/nemzetkozi_szankciok/
MALTA
http://www.doi.gov.mt/EN/bodies/boards/sanctions_monitoring.asp
ȚĂRILE DE JOS
http://www.minbuza.nl/sancties
AUSTRIA
http://www.bmeia.gv.at/view.php3?f_id=12750&LNG=en&version=
POLONIA
http://www.msz.gov.pl
PORTUGALIA
http://www.min-nestrangeiros.pt
ROMÂNIA
http://www.mae.ro/node/1548
SLOVENIA
http://www.mzz.gov.si/si/zunanja_politika/mednarodna_varnost/omejevalni_ukrepi/
SLOVACIA
http://www.foreign.gov.sk
FINLANDA
http://formin.finland.fi/kvyhteistyo/pakotteet
SUEDIA
http://www.ud.se/sanktioner
REGATUL UNIT
www.fco.gov.uk/competentauthorities
B. Adresa pentru notificarea Comisiei Europene sau pentru alt tip de comunicare cu aceasta:
European Commission |
Foreign Policy Instruments Service |
CHAR 12/106 |
B-1049 Bruxelles/Brussel |
Belgium |
E-mail: relex-sanctions@ec.europa.eu |
Tel.: (32 2) 295 55 85 |
Nr. fax: (32 2) 299 08 73 |
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/14 |
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 205/2011 AL CONSILIULUI
din 28 februarie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1292/2007 privind instituirea unei taxe antidumping definitive la importurile de folii din polietilen tereftalat (PET) originare din India
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul antidumping de bază”), în special articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatele (3), (5) și (6),
având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Ancheta anterioară și măsuri antidumping existente
(1) |
În august 2001, prin Regulamentul (CE) nr. 1676/2001 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de folii din polietilenă tereftalată (PET) originare, printre altele, din India. Măsurile constau într-o taxă antidumping ad valorem cuprinsă între 0 % și 62,6 %, aplicată importurilor provenind de la producători-exportatori desemnați individual, cu un nivel al taxei reziduale aplicabil importurilor de la toate celelalte societăți de 53,3 %. |
(2) |
În martie 2006, prin Regulamentul (CE) nr. 366/2006 (3), Consiliul a modificat măsurile impuse prin Regulamentul (CE) nr. 1676/2001. Taxa antidumping instituită varia între 0 % și 18 %, luând în considerare constatările reexaminării taxelor compensatorii definitive efectuate în perspectiva expirării acestora,detaliate în Regulamentul (CE) nr. 367/2006 (4). |
(3) |
În august 2006, prin Regulamentul (CE) nr. 1288/2006 (5), Consiliul, în urma unei reexaminări intermediare privind subvenționarea unui producător indian de folii din PET, a modificat taxa antidumping definitivă impusă în cazul producătorului respectiv prin Regulamentul (CE) nr. 1676/2001. |
(4) |
În septembrie 2006, prin Regulamentul (CE) nr. 1424/2006 (6), Consiliul a modificat, în urma unei noi solicitări din partea unui producător-exportator, Regulamentul (CE) nr. 1676/2001, în ceea ce privește un producător indian de folii din PET. Regulamentul modificat a stabilit o marjă de dumping de 15,5 % și un nivel al taxei antidumping aplicabil societății în cauză de 3,5 %, având în vedere marja de subvenție la export a societății respective, astfel cum a relevat ancheta antisubvenții care a dus la adoptarea Regulamentului (CE) nr. 367/2006. Întrucât societatea nu dispunea de o taxă compensatorie individuală, s-a aplicat nivelul stabilit pentru toate celelalte societăți. |
(5) |
În noiembrie 2007, prin Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 (7), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de folii din PET originare din India, ca urmare a unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază antidumping. Prin același regulament s-a încheiat o reexaminare intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază antidumping, limitată la un producător-exportator indian. |
(6) |
În ianuarie 2009, prin Regulamentul (CE) nr. 15/2009 (8), Consiliul, în urma unei reexaminări intermediare parțiale inițiate de Comisie din proprie inițiativă privind subvenționarea a cinci producători indieni de folii din PET, a modificat taxa antidumping definitivă impusă în cazul respectivelor societăți de Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 și taxele compensatorii definitive impuse de Regulamentul (CE) nr. 367/2006. |
(7) |
Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 a menținut, de asemenea, extinderea măsurilor pentru Brazilia și Israel, exceptând anumite societăți. Ultima modificare în acest sens la Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 a fost făcută prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 806/2010 al Consiliului din 13 septembrie 2010 de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 1292/2007 și (CE) nr. 367/2006 în ceea ce privește acordarea unui exportator israelian de folii din polietilenă tereftalată (PET) originare din India a unei exceptări de la măsurile impuse în baza regulamentelor respective și de încheiere a înregistrării importurilor provenind de la acel exportator (9). |
(8) |
Ar trebui să se ia act de faptul că Vacmet India Limited face obiectul unei taxe antidumping reziduale de 17,3 % în temeiul Regulamentului (CE) 1292/2007. |
2. Măsuri compensatorii existente
(9) |
Ar trebui să se ia act, de asemenea, de faptul că Vacmet India Limited face obiectul unei taxe compensatorii de 19,1 % în temeiul Regulamentului (CE) nr. 367/2006. |
3. Cerere pentru o reexaminare intermediară parțială
(10) |
La 7 august 2009, Comisia a primit o cerere pentru o reexaminare intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază. Cererea, având domeniul de aplicare limitat la examinarea dumpingului, a fost depusă de Vacmet India Limited, un producător-exportator din India (denumit în continuare „solicitantul”). În cererea sa, solicitantul a afirmat că circumstanțele pe baza cărora au fost instituite măsurile s-au schimbat și că aceste schimbări sunt de durată. Solicitantul a furnizat elemente de probă prima facie conform cărora menținerea măsurii la nivelul său actual nu mai este necesară pentru a contrabalansa dumpingul. |
4. Inițierea unei reexaminări
(11) |
În urma consultării Comitetului consultativ și după ce a constatat că există suficiente dovezi care să justifice inițierea unei reexaminări intermediare parțiale, Comisia a anunțat la 14 ianuarie 2010, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (10) (denumit în continuare „aviz de deschidere”) deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, având domeniul de aplicare limitat la examinarea dumpingului cu privire la solicitant. |
(12) |
În funcție de constatările reexaminării, ancheta de reexaminare intermediară parțială urma să evalueze, de asemenea, necesitatea modificării nivelului taxei în vigoare aplicabile importurilor produsului vizat provenind de la producătorii-exportatori din țara în cauză nespecificați în mod individual la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1292/2007, și anume taxa antidumping indicată ca fiind aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” din India. |
(13) |
La 14 ianuarie 2010, Comisia a anunțat, de asemenea, printr-un aviz de deschidere publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (11), deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale a măsurilor compensatorii, având domeniul de aplicare limitat la examinarea subvenționării cu privire la solicitant. |
5. Ancheta
(14) |
Ancheta cu privire la nivelul de dumping a cuprins perioada dintre 1 ianuarie 2009 și 31 decembrie 2009 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). |
(15) |
Comisia a informat oficial solicitantul, autoritățile din țara exportatoare și industria Uniunii despre deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și exprima punctele de vedere în scris și de a fi audiate. |
(16) |
Pentru a obține informațiile necesare anchetei sale, Comisia a trimis un chestionar solicitantului și a primit răspunsul în termenul stabilit în acest scop. |
(17) |
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea dumpingului. S-a efectuat o vizită de verificare în spațiile de lucru ale solicitantului. |
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(18) |
Produsul vizat de această reexaminare este același cu cel definit de regulamentul care instituie măsurile în vigoare [Regulamentul (CE) nr. 1292/2007], și anume folia din polietilenă tereftalată (PET) originară din India, care intră în prezent sub incidența codurilor NC ex 3920 62 19 și ex 3920 62 90. |
2. Produsul similar
(19) |
Ca și anchetele anterioare, și aceasta a demonstrat că foliile din PET produse în India și exportate în Uniune și foliile din PET produse și vândute intern, pe piața indiană, precum și foliile din PET produse și vândute în UE de producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și chimice de bază și aceleași utilizări de bază. |
(20) |
Aceste produse sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază. |
C. DUMPINGUL
(a) Valoarea normală
(21) |
Pentru a calcula valoarea normală, s-a stabilit mai întâi dacă volumul total al vânzărilor interne ale produsului similar a fost reprezentativ în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, respectiv dacă aceste vânzări au reprezentat 5 % din volumul vânzărilor produsului în cauză la exportul în UE. Comisia a stabilit că produsul similar a fost vândut intern de solicitant în volume care, în general, erau reprezentative. Acest test de reprezentativitate s-a realizat, în acest caz, în funcție de tip. S-a constatat că două tipuri nu se vindeau deloc pe plan intern. |
(22) |
Ulterior, Comisia a analizat dacă vânzările interne ale produsului similar puteau fi considerate efectuate în cursul normal al unor operațiuni comerciale, conform articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Aceasta s-a efectuat prin stabilirea pentru produsul similar vândut pe piața indiană a proporției de vânzări interne profitabile către clienți independenți, în cursul perioadei anchetei de reexaminare. S-a constatat că peste 90 % dintre vânzările interne erau profitabile. |
(23) |
Pentru tipurile de produs vândute intern și care au trecut testul de reprezentativitate menționat mai sus în considerentul 21, s-a stabilit că, pentru un tip de produs, nicio tranzacție internă nu era profitabilă și, din acest motiv, nu s-au efectuat în cursul normal al unor operațiuni comerciale, conform articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. |
(24) |
Pentru tipurile de produs vândute în cantități suficiente și vândute în cursul normal al unei operațiuni comerciale în India, valoarea normală s-a stabilit pe baza prețurilor plătite sau care urmează să fie plătite de către clienți independenți, în conformitate cu articolul 2 alineatul (1) din regulamentul de bază. Pentru celelalte tipuri, respectiv tipul menționat mai sus în considerentul 23 și tipurile care nu se vindeau pe piața internă, valoarea normală s-a calculat pe baza costurilor de fabricație suportate de solicitant în cazul modelului exportat în cauză, la care s-a adăugat o sumă rezonabilă corespunzătoare costurilor de vânzare, cheltuielilor administrative și altor costuri generale, precum și profitului, în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază. |
(25) |
Dat fiind nivelul ridicat de vânzări profitabile pe piața internă realizate în cursul normal al unor operațiuni comerciale, costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, precum și profitul s-au calculat pe baza totalității vânzărilor de produs similar pe piața internă. |
(b) Prețul de export
(26) |
În toate cazurile în care foliile din PET au fost exportate direct către clienți independenți din UE, prețurile de export s-au stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, și anume pe baza prețurilor plătite efectiv sau care urmează să fie plătite. |
(27) |
Pentru vânzările la export către UE realizate printr-o societate afiliată, prețul de export a fost stabilit pe baza prețurilor la care produsele importate au fost revândute prima dată unui cumpărător independent în temeiul articolului 2 alineatul (9) din regulamentul de bază. |
(28) |
În acest sens, s-au efectuat ajustări pentru toate costurile suportate între import și revânzare către primul client independent de pe piața Uniunii. De asemenea, s-a dedus pentru aceste vânzări o marjă rezonabilă pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative, alte costuri generale și profit. Procentajele utilizate la calculul profitului și al costurilor de vânzare, al cheltuielilor administrative și al altor costuri generale au fost conforme cu cele raportate în balanța de profit și pierderi a societății afiliate. |
(c) Comparația
(29) |
Comparația între valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat a fost efectuată la nivelul franco fabrică și la același stadiu comercial. În vederea asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele constatate în ceea ce privește factorii despre care s-a demonstrat că afectează prețurile și comparabilitatea acestora. În acest scop, s-au efectuat ajustări în mod corespunzător pentru diferențele în materie de transport, asigurare, manipulare, încărcare și costuri auxiliare, comisioane, costuri financiare și costuri de ambalare plătite, după caz, de solicitant, în mod justificat. |
(d) Marja de dumping
(30) |
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată în funcție de tip a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat pentru tipul corespunzător de produs în cauză. Această comparație nu a dovedit existența unui dumping. |
D. CARACTERUL DURABIL AL CIRCUMSTANȚELOR MODIFICATE
(31) |
În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a examinat, de asemenea, dacă circumstanțele schimbate în opinia solicitantului pot fi considerate, în mod rezonabil, ca având un caracter durabil. |
(32) |
Ancheta a demonstrat că marja de dumping indicativă, calculată pentru vânzările la export ale solicitantului către țări terțe în PAR, a fost și ea negativă. În ceea ce privește volumul, aceste vânzări au fost de câteva ori mai mari decât vânzările la export către UE. |
(33) |
S-a constatat, de asemenea, că solicitantul a realizat investiții semnificative din 2007, pentru a-și îmbunătăți procesul de producție și pentru a produce materia primă de bază necesară pentru fabricarea produsului în cauză. Aceste schimbări au avut drept rezultat, în special, o reducere a costurilor și explică, astfel, impactul direct asupra marjei de dumping a societății. Această modificare a circumstanțelor poate fi considerată ca având un caracter durabil. |
(34) |
Prin urmare, se consideră că este improbabil ca circumstanțele care au condus la deschiderea prezentei reexaminări intermediare să se modifice, în viitorul previzibil, într-un mod care să afecteze constatările prezentei reexaminări intermediare. Astfel, s-a concluzionat că circumstanțele modificate au caracter durabil și că aplicarea măsurii antidumping la nivelul său actual nu mai este justificată. |
E. MĂSURILE ANTIDUMPING
(35) |
Ținând cont de rezultatele prezentei anchete de reexaminare, se consideră adecvată modificarea taxei antidumping aplicabilă importurilor de produs în cauză de la solicitant la valoarea de 0 %. |
(36) |
În conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din regulamentul de bază și cu articolul 24 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (12), niciun produs nu poate fi supus în același timp atât unor taxe antidumping, cât și unor taxe compensatorii în vederea remedierii aceleiași situații care rezultă din dumping sau din acordarea unei subvenții la export. După cum se menționează mai sus în considerentul 9, solicitantul face obiectul unei taxe compensatorii. Din moment ce taxa antidumping stabilită pentru solicitant este de 0 % în ceea ce privește produsul în cauză, această situație nu se aplică în cazul de față. |
(37) |
Părțile interesate au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a intenționat să se propună modificarea nivelului taxei aplicabile solicitantului și au avut posibilitatea să formuleze observații. |
(38) |
Au fost examinate comentariile prezentate oral și în scris de către părți și, după caz, constatările finale au fost modificate în consecință, |
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Tabelul de la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 se modifică prin introducerea următorului text:
„Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, India |
0,0 |
A992” |
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 28 februarie 2011.
Pentru Consiliu
Președintele
FELLEGI T.
(1) JO L 343, 22.12.2009, p. 51.
(2) JO L 227, 23.8.2001, p. 1.
(5) JO L 236, 31.8.2006, p. 1.
(6) JO L 270, 29.9.2006, p. 1.
(7) JO L 288, 6.11.2007, p. 1.
(9) JO L 242, 15.9.2010, p. 6.
(10) JO C 8, 14.1.2010, p. 27.
(11) JO C 8, 14.1.2010, p. 29.
(12) JO L 188, 18.7.2009, p. 93.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/18 |
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 206/2011 AL CONSILIULUI
din 28 februarie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 367/2006 de instituire a unui drept compensatoriu definitiv la importurile de folii din polietilenă tereftalată (PET) originare din India
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 15 alineatul (1), articolul 19 alineatul (1) și articolul 22 alineatul (1),
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Ancheta precedentă și măsurile compensatorii existente
(1) |
În decembrie 1999, prin Regulamentul (CE) nr. 2597/1999 (2), Consiliul a instituit o taxă compensatorie definitivă la importurile de folii din polietilenă tereftalată (PET) (denumite în continuare „produsul în cauză”) care se încadrează în prezent la codurile NC ex 3920 62 19 și ex 3920 62 90, originare din India. Măsurile s-au prezentat sub forma unei taxe compensatorii ad valorem cuprinsă între 3,8 % și 19,1 % și instituită asupra importurilor provenind de la exportatori desemnați individual, cu un nivel al taxei reziduale de 19,1 % aplicabil importurilor produsului în cauză de la toate celelalte societăți. Ancheta inițială s-a desfășurat în perioada cuprinsă între 1 octombrie 1997 și 30 septembrie 1998. |
(2) |
În martie 2006, prin Regulamentul (CE) nr. 367/2006 (3) [denumit în continuare „Regulamentul (CE) nr. 367/2006”], Consiliul, în urma unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor, efectuate în temeiul articolului 18 din regulamentul de bază, a menținut taxa compensatorie definitivă instituită prin Regulamentul (CE) nr. 2597/1999 la importurile de folii din PET originare din India. Ancheta de reexaminare s-a desfășurat în perioada cuprinsă între 1 octombrie 2003 și 30 septembrie 2004. |
(3) |
În august 2006, prin Regulamentul (CE) nr. 1288/2006 (4), Consiliul, în urma unei reexaminări intermediare privind subvenționarea unui producător indian de folii din PET, a modificat taxa compensatorie definitivă impusă acestei societăți prin Regulamentul (CE) nr. 367/2006. |
(4) |
În septembrie 2007, prin Regulamentul (CE) nr. 1124/2007 (5), Consiliul, în urma unei reexaminări intermediare parțiale privind subvenționarea unui alt producător indian de folii din PET, a modificat taxa compensatorie definitivă impusă acestei societăți prin Regulamentul (CE) nr. 367/2006. |
(5) |
În ianuarie 2009, prin Regulamentul (CE) nr. 15/2009 (6), Consiliul, în urma unei reexaminări intermediare parțiale inițiate de Comisie din proprie inițiativă privind subvenționarea a cinci producători indieni de folii din PET, a modificat taxa compensatorie definitivă impusă respectivelor societăți prin Regulamentul (CE) nr. 367/2006 și taxele antidumping definitive impuse prin Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 (7). |
(6) |
În iunie 2010, prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 579/2010 (8), Consiliul, în urma unei reexaminări intermediare parțiale privind subvenționarea unui producător indian de folii din PET, a modificat taxa compensatorie definitivă impusă acestei societăți prin Regulamentul (CE) nr. 367/2006. |
(7) |
Ar trebui să se ia act de faptul că Vacmet India Limited este supusă în prezent unei taxe compensatorii de 19,1 % în temeiul Regulamentului (CE) nr. 367/2006. |
2. Măsurile antidumping existente
(8) |
Ar trebui să se ia act de faptul că Vacmet India Limited este supusă unei taxe antidumping reziduale de 17,3 % în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1292/2007. |
3. Deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale
(9) |
La 7 august 2009, Comisia a primit o cerere pentru o reexaminare intermediară parțială în conformitate cu articolul 19 din regulamentul de bază. Cererea, având domeniul de aplicare limitat la examinarea subvenției, a fost depusă de Vacmet India Limited, un producător-exportator din India (denumit în continuare „solicitantul”). În cererea sa, solicitantul a afirmat că circumstanțele pe baza cărora au fost instituite măsurile s-au schimbat și că aceste schimbări sunt durabile. Solicitantul a furnizat elemente de probă prima facie conform cărora menținerea măsurii la nivelul său actual nu mai este necesară pentru a contrabalansa subvenția. |
(10) |
În urma consultării Comitetului consultativ și după ce a constatat că există suficiente dovezi care să justifice deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale, Comisia a anunțat, la 14 ianuarie 2010, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (9) (denumit în continuare „aviz de deschidere”), deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale, în conformitate cu articolul 19 din regulamentul de bază, având domeniul de aplicare limitat la examinarea subvenției cu privire la solicitant. |
(11) |
În funcție de constatările acesteia, ancheta de reexaminare intermediară parțială ar evalua, de asemenea, necesitatea modificării nivelului taxei în vigoare aplicabile importurilor produsului în cauză provenind de la producătorii-exportatori din țara în cauză nespecificați în mod individual la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 367/2006, și anume taxa indicată ca fiind aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” din India. |
(12) |
De asemenea, Comisia a anunțat la 14 ianuarie 2010, printr-un aviz de deschidere publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (10), deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale a măsurilor antidumping, având domeniul de aplicare limitat la examinarea dumpingului cu privire la solicitant. |
4. Ancheta
(13) |
Ancheta cu privire la nivelul de subvenționare a cuprins perioada dintre 1 ianuarie 2009 și 31 decembrie 2009 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). |
(14) |
Comisia a informat oficial solicitantul, Guvernul Indiei (denumit în continuare „GI”) și industria Uniunii despre deschiderea unei anchete intermediare parțiale. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și exprima punctele de vedere în scris și de a fi audiate. |
(15) |
În vederea obținerii informațiilor necesare anchetei sale, Comisia a trimis un chestionar solicitantului. În plus, a fost trimis un chestionar GI. |
(16) |
În timp ce solicitantul a cooperat pe deplin la anchetă, autoritățile relevante ale GI nu au trimis răspunsul la chestionar în termenul stabilit. Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru a determina acordarea subvențiilor. S-a efectuat o vizită de verificare în spațiile de lucru ale solicitantului. |
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul în cauză
(17) |
Produsul vizat de prezenta reexaminare este același cu cel definit de regulamentul care instituie măsurile în vigoare [Regulamentul (CE) nr. 367/2006], și anume folia din polietilenă tereftalată (PET) originară din India, care se încadrează în prezent la codurile NC ex 3920 62 19 și ex 3920 62 90. |
2. Produsul similar
(18) |
Ca și anchetele anterioare, și prezenta anchetă a demonstrat că foliile din PET produse în India și exportate în Uniune și foliile din PET produse și vândute intern, pe piața indiană, precum și foliile din PET produse și vândute în UE de producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și chimice de bază și aceleași utilizări de bază. |
(19) |
Prin urmare, aceste produse sunt considerate ca fiind similare, în sensul articolului 2 litera (c) din regulamentul de bază. |
C. SUBVENȚIONARE
1. Introducere
(20) |
Pe baza informațiilor trimise de solicitant și de industria Uniunii, au făcut obiectul anchetei următoarele sisteme, în cadrul cărora se presupune că se acordă subvenții:
|
(21) |
Sistemele de la (a) la (c) menționate anterior se bazează pe Legea comerțului exterior (dezvoltare și reglementare) din 1992 (Legea nr. 22 din 1992), care a intrat în vigoare la 7 august 1992 (denumită în continuare „Legea comerțului exterior”). Legea comerțului exterior autorizează GI să emită avize privind politica de export și import. Aceste politici sunt rezumate în documentele intitulate „Politica în domeniul comerțului exterior”, publicate o dată la cinci ani de Ministerul Comerțului și actualizate în mod periodic. Două documente legate de politica în domeniul comerțului exterior sunt relevante pentru PAR în cazul de față, și anume „Politica în domeniul comerțului exterior 04-09” și „Politica în domeniul comerțului exterior 09-14”. În plus, GI stabilește de asemenea procedurile care guvernează „Politica în domeniul comerțului exterior 04-09” și „Politica în domeniul comerțului exterior 09-14” într-un „Manual de proceduri, volumul I” („HOP I 04-09” și, respectiv, „HOP I 09-14”). Manualul de proceduri este, de asemenea, actualizat periodic. |
(22) |
Sistemul indicat anterior la litera (d) este gestionat de autoritățile statului Uttar Pradesh. |
2. Sistemul de credite pentru taxe de import (Duty Entitlement Passbook Scheme – „DEPBS”)
(a) Temeiul juridic
(23) |
Descrierea detaliată a acestui sistem se regăsește la punctul 4.3 din „Politica în domeniul comerțului exterior 04-09” și „Politica în domeniul comerțului exterior 09-14”, precum și în capitolul 4 din „HOP I 04-09” și „HOP I 09-14”. |
(b) Eligibilitate
(24) |
Orice producător-exportator sau comerciant-exportator poate beneficia de acest sistem. |
(c) Aplicarea practică a DEPBS
(25) |
Un exportator poate solicita credite DEPBS care sunt calculate ca procentaj din valoarea produselor exportate în cadrul acestui sistem. Autoritățile indiene au stabilit astfel de rate DEPBS pentru majoritatea produselor, inclusiv pentru produsul în cauză. Ratele sunt determinate pe baza normelor standard de intrări/ieșiri (denumite în continuare „SION”), ținându-se seama de presupusa parte de inputuri importate în produsul exportat și de incidența taxelor vamale asupra acestor importuri presupuse, indiferent dacă taxele de import au fost sau nu achitate. |
(26) |
Pentru a putea fi eligibilă pentru beneficiile acordate în cadrul acestui sistem, o societate trebuie să exporte. În momentul tranzacției de export, exportatorul trebuie să prezinte autorităților indiene o declarație care să precizeze că exportul se efectuează în cadrul DEPBS. Pentru ca mărfurile să poată fi exportate, autoritățile vamale indiene eliberează, în timpul procedurii de expediere, un aviz de expediere. Acest document indică, printre altele, valoarea creditului DEPBS care urmează să fie acordat pentru tranzacția de export respectivă. În acest stadiu, exportatorul cunoaște beneficiul pe care urmează să îl primească. Odată ce avizul de expediere a fost eliberat de către autoritățile vamale, GI nu mai poate reveni asupra deciziei de acordare a creditului DEPBS. |
(27) |
De asemenea, s-a constatat că, în conformitate cu standardele indiene de contabilitate, creditele DEPBS pot fi înscrise ca profituri în conturile comerciale, pe baza principiilor contabilității de angajamente, odată ce obligația de export a fost îndeplinită. Astfel de credite pot fi utilizate pentru achitarea taxelor vamale datorate la orice import ulterior de mărfuri, cu excepția mijloacelor de producție și a mărfurilor supuse unor restricții la import. Mărfurile importate utilizând aceste credite pot fi vândute pe piața internă (fiind supuse taxei de vânzare) sau utilizate în alt fel. Creditele DEPBS sunt liber transferabile și au o valabilitate de 12 luni de la data acordării. |
(28) |
Cererile de credite DEPBS se completează electronic și pot acoperi o cantitate nelimitată de tranzacții de export. De facto, nu se aplică niciun termen strict pentru creditele DEPBS. Sistemul electronic utilizat pentru gestionarea DEPBS nu exclude în mod automat tranzacțiile de export efectuate după termenul de depunere a cererilor menționat în capitolul 4.47 din HOP I 04-09 și 09-14. În plus, după cum se prevede explicit în capitolul 9.3 din HOP I 04-09 și 09-14, cererile primite după expirarea termenelor pot fi întotdeauna luate în considerare, cu condiția impunerii unei mici taxe de penalizare (și anume, 10 % din credit). |
(29) |
S-a stabilit că solicitantul a beneficiat de acest sistem în cursul PAR. |
(d) Concluzii privind DEPBS
(30) |
Sistemul DEPBS acordă subvenții în conformitate cu articolul 3 alineatul (1) litera (a) punctul (ii) și cu articolul 3 alineatul (2) din regulamentul de bază. Creditele DEPBS constituie o contribuție financiară din partea GI, deoarece acestea sunt utilizate în cele din urmă pentru compensarea taxelor de import, diminuând astfel veniturile din taxe ale GI, care în mod normal ar trebui să fie percepute. În plus, creditul DEPBS conferă un avantaj exportatorului, deoarece îmbunătățește lichiditatea acestuia. |
(31) |
În afară de aceasta, DEPBS este condiționat în drept de rezultatele obținute la export și, prin urmare, este considerat specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază. |
(32) |
Acest sistem nu poate fi considerat ca fiind un sistem autorizat de drawback al taxelor sau un sistem de drawback autorizat pentru inputuri de substituire în sensul articolului 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Acesta nu respectă normele enunțate în anexa I litera (i), în anexa II (definiția și normele privind sistemele de drawback) și în anexa III (definiția și normele privind sistemele de drawback pentru inputuri de substituire) din regulamentul de bază. În special, exportatorul nu are obligația de a consuma efectiv mărfurile importate cu scutire de taxe în procesul de producție, iar valoarea creditelor nu se calculează în funcție de cantitatea reală de inputuri utilizate. În afară de aceasta, nu există niciun sistem sau procedură care verifică ce inputuri sunt consumate în procesul de fabricare a produsului exportat sau dacă s-a realizat o plată excesivă a taxelor de import în sensul anexei I litera (i) și al anexelor II și III la regulamentul de bază. În final, un exportator poate fi eligibil pentru beneficiile sistemului DEPBS, fie că importă sau nu inputuri. Pentru a obține beneficiul, un exportator trebuie doar să exporte mărfuri, fără să demonstreze că a importat vreo materie primă. În consecință, chiar și exportatorii care își achiziționează toate inputurile de pe piața internă și care nu importă niciunul dintre produsele care pot fi utilizate ca inputuri sunt îndreptățiți să beneficieze de DEPBS. |
(e) Calculul valorii subvenției
(33) |
În conformitate cu articolul 3 alineatul (2) și articolul 5 din regulamentul de bază și cu metodologia de calcul folosită pentru acest sistem în Regulamentul (CE) nr. 367/2006, valoarea subvenției compensatorii a fost calculată în funcție de beneficiul acordat beneficiarului, constatat pe parcursul PAR. În această privință, s-a considerat că beneficiul era conferit beneficiarului în momentul tranzacției de export efectuate în temeiul acestui sistem. În momentul respectiv, GI poate renunța la perceperea taxelor vamale, fapt care constituie o contribuție financiară în sensul articolului 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Odată ce autoritățile vamale eliberează un aviz de expediere care precizează, printre altele, valoarea creditului DEPBS care trebuie acordat pentru tranzacția de export respectivă, autoritățile publice indiene nu mai pot interveni în sensul acordării sau neacordării subvenției. Ținând seama de cele prezentate mai sus, se consideră adecvat ca beneficiul conferit în cadrul DEPBS să fie calculat prin însumarea creditelor obținute pentru tranzacțiile de export realizate în cadrul acestui sistem în cursul PAR. |
(34) |
În urma prezentării unor cereri justificate, costurile suportate în mod necesar pentru a beneficia de subvenție au fost deduse din creditele astfel stabilite pentru a obține valorile subvenției ca numărător, în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției a fost repartizată pe cifra de afaceri totală realizată la export în perioada anchetei de reexaminare (numitor), deoarece subvenția este subordonată rezultatelor la export și nu a fost acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate. |
(35) |
Rata subvenției stabilită conform acestui sistem pentru solicitant în cursul PAR se ridică la 7,9 %. |
3. Sistemul taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție (Export Promotion Capital Goods Scheme – „EPCGS”)
(a) Temeiul juridic
(36) |
Descrierea detaliată a acestui sistem se regăsește în capitolul 5 din „Politica în domeniul comerțului exterior 04-09” și „Politica în domeniul comerțului exterior 09-14”, precum și în capitolul 5 din „HOP I 04-09” și „HOP I 09-14”. |
(b) Eligibilitate
(37) |
Sistemul este deschis producătorilor-exportatori, precum și comercianților-exportatori „asociați” producătorilor și furnizorilor de servicii. |
(c) Aplicare practică
(38) |
Sub rezerva unei obligații de export, societățile sunt autorizate să importe mijloace de producție (noi și, din aprilie 2003, de mâna a doua, vechi de maximum 10 ani) cu un nivel redus al taxei vamale. În acest scop, GI eliberează, la cerere și în schimbul unei taxe, o licență EPCGS. Din aprilie 2000, sistemul prevede aplicarea unui nivel redus al taxei de import de 5 % tuturor mijloacelor de producție importate în temeiul acestui sistem. |
(39) |
Titularul unei licențe EPCGS poate, de asemenea, să achiziționeze mijloace de producție pe piața internă. În acest caz, producătorul național de mijloace de producție poate să profite el însuși de acest beneficiu și să importe cu scutire de taxe vamale componentele necesare pentru fabricarea unor astfel de mijloace de producție. În mod alternativ, producătorul național poate solicita să beneficieze de avantajul aferent exporturilor prevăzute în cazul livrării mijloacelor de producție titularului licenței EPCGS. |
(40) |
S-a stabilit că solicitantul a beneficiat de acest sistem în cursul PAR. |
(d) Concluzie privind sistemul taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție
(41) |
Sistemul EPCGS acordă subvenții în conformitate cu articolul 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) și cu articolul 3 punctul 2 din regulamentul de bază. Reducerea taxei constituie o contribuție financiară din partea GI, care renunță astfel la veniturile vamale în mod normal exigibile. În plus, reducerea taxei conferă un avantaj exportatorului, deoarece taxele economisite la import îmbunătățesc lichiditățile societății. |
(42) |
În plus, sistemul EPCGS este subordonat de drept rezultatelor la export, deoarece licențele nu pot fi obținute fără a încheia un angajament de export. Prin urmare, acesta este considerat specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în conformitate cu articolul 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază. |
(43) |
Acest sistem nu poate fi considerat ca fiind un sistem autorizat de drawback al taxelor sau un sistem de drawback autorizat pentru inputuri de substituire în sensul articolului 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Mijloacele de producție nu fac obiectul unor astfel de sisteme autorizate, definite în anexa I litera (i) din regulamentul de bază, deoarece nu sunt consumate în procesul de fabricare a produselor exportate. |
(e) Calculul valorii subvenției
(44) |
Valoarea subvenției a fost calculată, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, pe baza valorii taxelor vamale neachitate pentru mijloacele de producție importate, repartizate pe o perioadă corespunzătoare duratei normale de depreciere a acestor mijloace de producție în industria în cauză. Pe baza practicilor consacrate, valoarea astfel calculată, care poate fi atribuită PAR, a fost ajustată prin adăugarea dobânzii corespunzătoare acestei perioade, astfel încât să reflecte valoarea totală a beneficiului în timp. Rata dobânzii comerciale în perioada anchetei de reexaminare în India a fost considerată adecvată în acest scop. În urma prezentării unor cereri justificate, costurile suportate în mod necesar pentru a beneficia de subvenție au fost deduse în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază. |
(45) |
În conformitate cu articolul 7 alineatele (2) și (3) din regulamentul de bază, valoarea subvenției pentru cifra de afaceri realizată la export în perioada anchetei de reexaminare a fost considerată ca un numitor adecvat, deoarece subvenția este condiționată de rezultatele obținute la export și nu a fost acordată în funcție de cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate. |
(46) |
Referitor la importurile efectuate utilizând acest sistem, ancheta a arătat că au existat un număr de elemente care ar fi putut fi utilizate atât pentru fabricarea produsului în cauză, cât și pentru fabricarea altor produse. Cu toate acestea, s-a constatat că anumite elemente au fost utilizate într-o uzină utilizată exclusiv pentru producerea foliilor din PET. Prin urmare, în ceea ce privește calcularea beneficiilor solicitantului, numitorul utilizat pentru aceste elemente ar trebui să fie cifra de afaceri realizată la export a produsului în cauză, în loc de cifra de afaceri totală realizată la export. |
(47) |
Rata subvenției stabilită conform acestui sistem pentru solicitant în cursul PAR se ridică la 2,4 %. |
4. Sistemul autorizațiilor prealabile (Advance Authorisation Scheme – „AAS”)
(a) Temeiul juridic
(48) |
Descrierea detaliată a acestui sistem se regăsește la punctele 4.1.1-4.1.14 din „Politica în domeniul comerțului exterior 04-09” și „Politica în domeniul comerțului exterior 09-14”, precum și în capitolele 4.1-4.30 din „HOP I 04-09” și „HOP I 09-14”. Acest sistem era denumit „sistem de licențe prealabile” în cadrul anchetei anterioare care a condus la instituirea taxei compensatorii definitive în vigoare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 367/2006. |
(b) Eligibilitate
(49) |
AAS este alcătuit din șase subsisteme, descrise mai detaliat la considerentul 50. Aceste subsisteme se deosebesc, printre altele, prin criteriile de eligibilitate. Producătorii-exportatori și comercianții-exportatori „asociați” producătorilor sunt eligibili în cadrul AAS pentru subsistemele „exporturi fizice” și „cerințe anuale”. Producătorii-exportatori care aprovizionează un exportator final sunt eligibili pentru subsistemul „mărfuri intermediare”. Contractanții principali care aprovizionează categoriile „exporturi prevăzute” menționate la punctul 8.2 din „Politica în domeniul comerțului exterior 04-09”, cum sunt furnizorii unei unități axate pe export („Export Oriented Unit – EOU”), sunt eligibili în cadrul AAS pentru subsistemul „exporturi prevăzute”. În cele din urmă, furnizorii intermediari ai producătorilor-exportatori sunt eligibili pentru beneficiile legate de categoria „exporturi prevăzute” în cadrul subsistemelor „bonuri de aprovizionare anticipată” („Advance Release Order – ARO”) și al „acreditivului intern de tip back to back” („back to back inland letter of credit”). |
(c) Aplicare practică
(50) |
Autorizațiile prealabile pot fi emise pentru: (i) exporturile fizice: acestea reprezintă subsistemul principal. Subsistemul permite importul cu scutire de taxe vamale al materiilor prime necesare pentru fabricarea unui produs de export specific. „Fizic” înseamnă, în acest context, că produsul de export trebuie să părăsească teritoriul indian. Importurile autorizate și exporturile obligatorii, inclusiv tipul de produs de export, sunt specificate în licență; (ii) cerințe anuale: o astfel de autorizație nu este asociată unui produs de export specific, ci unui grup mai larg de produse (de exemplu, produse chimice și produse conexe). În limitele unui plafon determinat de rezultatele la export anterioare, titularul licenței poate importa cu scutire de taxe vamale orice input necesar fabricării oricărui produs din grupul de produse care fac obiectul licenței. Acesta poate exporta orice produs din grupul de produse menționat în cadrul căruia materiile prime sunt scutite de taxe, (iii) mărfuri intermediare: acest subsistem include cazurile în care doi fabricanți intenționează să producă unul și același produs de export, împărțindu-și procesul de producție. Producătorul-exportator care fabrică produsul intermediar poate importa materii prime scutite de taxe vamale și poate obține, în acest scop, o autorizație prealabilă pentru mărfuri intermediare. Ultimul exportator finalizează producția și are obligația de a exporta produsul finit; (iv) exporturile prevăzute: acest subsistem permite unui contractant principal să importe cu scutire de taxe inputuri necesare fabricării de produse destinate să fie vândute ca „exporturi prevăzute” categoriilor de clienți menționate la punctul 8.2 literele (b)-(f), (g), (i) și (j) din „Politica în domeniul comerțului exterior 04-09”. Exporturile prevăzute se referă la tranzacțiile pentru care produsele furnizate nu părăsesc țara. Anumite categorii de aprovizionări sunt considerate ca fiind exporturi prevăzute, cu condiția ca produsele să fie fabricate în India, de exemplu, aprovizionarea unităților axate pe export (EOU) sau a unei societăți situate într-o zonă economică specială (ZES); (v) bonurile de aprovizionare anticipată (ARO): titularul AAS care are intenția să se aprovizioneze cu inputuri de pe piața internă, în loc să le importe direct, are posibilitatea de a le procura în schimbul ARO. În acest caz, autorizațiile prealabile sunt validate ca ARO și andosate în favoarea furnizorului local în momentul livrării elementelor specificate în acestea. Andosarea ARO permite furnizorului local să beneficieze de avantajele exporturilor prevăzute, definite la punctul 8.3 din „Politica în domeniul comerțului exterior 04-09” (și anume autorizații prealabile pentru mărfuri intermediare/exporturi prevăzute, exporturi prevăzute cu rambursare și rambursarea accizei finale). Mecanismul ARO constă în rambursarea impozitelor și a taxelor în favoarea furnizorului, și nu a exportatorului final, sub forma unui sistem de drawback/rambursări de taxe. Rambursarea impozitelor/taxelor este valabilă atât pentru inputurile naționale, cât și pentru cele importate; (vi) acreditiv intern de tip „back to back”: acest subsistem cuprinde, de asemenea, livrările naționale către un titular de autorizație prealabilă. Titularul unei autorizații prealabile poate solicita unei bănci să deschidă un acreditiv intern în favoarea unui furnizor local. Banca validează autorizația pentru importurile directe numai în ceea ce privește valoarea și volumul elementelor obținute în țară, nu și ale celor importate. Furnizorul local are dreptul la beneficiile legate de exporturile prevăzute, definite la punctul 8.3 din Politica FT 04-09 (și anume AAS pentru mărfurile intermediare/exporturile prevăzute, exporturi prevăzute cu rambursare și rambursarea accizei finale). |
(51) |
Solicitantul a beneficiat de concesii în cadrul AAS cu privire la produsul în cauză în timpul PAR. Solicitantul a utilizat unul dintre subsisteme, și anume AAS pentru „exporturile fizice”. Prin urmare, nu este necesar să se stabilească dacă subsistemele restante neutilizate pot face obiectul unor măsuri compensatorii. |
(52) |
În scopul verificării de către autoritățile indiene, titularul unei autorizații prealabile este obligat, din punct de vedere juridic, să mențină „o situație contabilă bună și adecvată a consumului și utilizării mărfurilor procurate pe plan intern sau importate cu scutire de taxe vamale” într-un format specificat (capitolele 4.26, 4.30 și apendicele 23 din HOP I 04-09 și HOP I 09-14), și anume un registru al consumului efectiv. Acest registru trebuie verificat de un expert contabil extern/contabil de management care emite un certificat în care se declară că registrele obligatorii și înregistrările relevante au fost examinate, iar informațiile oferite conform apendicelui 23 sunt adevărate și corecte din toate punctele de vedere. |
(53) |
În ceea ce privește subsistemele utilizate în timpul PAR de către solicitant, și anume exporturile fizice, volumul și valoarea importurilor autorizate și ale exporturilor obligatorii sunt stabilite de către GI și sunt înregistrate în autorizație. În plus, în momentul importului și al exportului, funcționarii guvernamentali trebuie să înregistreze tranzacțiile respective în autorizație. Volumul importurilor autorizate în cadrul AAS este stabilit de către GI, pe baza unor norme standard de intrări/ieșiri (SION) care există pentru majoritatea produselor, inclusiv pentru produsul în cauză. Materiile prime importate nu sunt transferabile și trebuie utilizate pentru fabricarea produsului de export. Obligația de export trebuie îndeplinită într-un anumit termen de la eliberarea licenței (24 de luni, cu două prelungiri posibile, de 6 luni fiecare). |
(54) |
Prezenta anchetă intermediară de reexaminare a stabilit, de asemenea, că cerințele de verificare stipulate de autoritățile indiene nu au fost respectate și încă nu au fost testate în practică. Solicitantul nu a menținut un sistem prin care să se poată verifica ce inputuri s-au consumat în procesul fabricării produsului exportat și în ce cantități, astfel cum se prevede în „Politica în domeniul comerțului exterior” (apendicele 23) și în conformitate cu anexa II partea II punctul 4 din regulamentul de bază. De fapt, nu existau înregistrări privind consumul real. |
(55) |
Modificările survenite la nivelul administrării „Politicii în domeniul comerțului exterior 04-09”, care au intrat în vigoare în toamna anului 2005 (trimiterea obligatorie a registrului de consum către autoritățile indiene în contextul procedurii de rambursare) nu au fost aplicate încă în cazul solicitantului. În consecință, aplicarea de facto a acestei dispoziții nu a putut fi verificată în acest stadiu. |
(d) Concluziile cu privire la sistemul AAS
(56) |
Scutirea de taxe de import constituie o subvenție, în sensul articolului 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) și al articolului 3 punctul 2 din regulamentul de bază, și anume o contribuție financiară a GI, care a conferit un beneficiu exportatorului anchetat. |
(57) |
În plus, subsistemul AAS „exporturi fizice” se subordonează de drept rezultatelor la export și este, prin urmare, considerat specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în temeiul articolului 4 alineatul (4) primul paragraf litera (a) din regulamentul de bază. O societate nu poate obține beneficii în cadrul acestui sistem fără a încheia un angajament de export. |
(58) |
Subsistemul aplicat în cazul de față nu poate fi considerat ca fiind sistem autorizat de drawback al taxelor sau un sistem autorizat de drawback pentru inputurile de substituire în sensul articolului 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază. Acesta nu respectă normele enunțate în anexa I litera (i), în anexa II (definiția și normele privind sistemele de drawback) și în anexa III (definiția și normele privind sistemele de drawback pentru inputuri de substituire) din regulamentul de bază. GI nu a aplicat în mod eficient nici noul și nici vechiul sistem sau procedură de verificare prin care să determine dacă și în ce cantitate au fost consumate inputurile în fabricarea produsului exportat (anexa II partea II punctul 4 din regulamentul de bază și, în cazul sistemelor de drawback pentru inputurile de substituire, anexa III partea II punctul 2 din regulamentul de bază). Normele standard de intrări/ieșiri (SION) pentru produsul în cauză nu erau suficient de precise. Aceste SION în sine nu pot fi considerate un sistem de verificare a consumului real, deoarece aceste norme nu sunt concepute pentru a permite GI să verifice cu suficientă precizie cantitățile de inputuri consumate în fabricarea produsului exportat. În plus, GI nu a efectuat nicio examinare ulterioară pe baza inputurilor efective implicate, deși acest lucru ar fi trebuit să aibă loc în mod normal în absența unui sistem de verificare eficace (anexa II partea II punctul 5 și anexa III partea II punctul 3 din regulamentul de bază). |
(59) |
Prin urmare, acest subsistem poate face obiectul unor măsuri compensatorii. |
(e) Calculul valorii subvenției
(60) |
În lipsa unor sisteme autorizate de drawback al taxelor sau a unor sisteme de drawback pentru inputurile de substituire, beneficiul care poate face obiectul unor măsuri compensatorii este reprezentat de remiterea valorii totale a taxelor de import datorate în mod normal pentru importul de inputuri. În acest sens, se remarcă faptul că regulamentul de bază nu oferă doar modalitatea de compensare a remiterii „excesive” a taxelor. În conformitate cu articolul 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) și cu anexa I litera (i) din regulamentul de bază, remiterea excesivă a taxelor poate face obiectul unor măsuri compensatorii numai în cazul în care sunt îndeplinite condițiile menționate în anexele II și III din regulamentul de bază. Totuși, aceste condiții nu au fost îndeplinite în cazul de față. Prin urmare, dacă nu se demonstrează prezența unui proces de monitorizare adecvat, excepția menționată mai sus pentru sistemele de drawback nu este aplicabilă și se aplică regula normală de compensare a sumei taxelor neachitate (venituri nepercepute), mai degrabă decât a oricărei pretinse remiteri excesive. În conformitate cu anexa II partea II și cu anexa III partea II din regulamentul de bază, sarcina de a calcula remiterea excesivă nu îi revine autorității responsabile cu ancheta. Dimpotrivă, în conformitate cu articolul 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) din regulamentul de bază, autoritatea responsabilă cu ancheta trebuie doar să găsească dovezi suficiente pentru a respinge eficiența unui pretins sistem de verificare. |
(61) |
Valoarea subvenției acordate solicitantului care a folosit AAS a fost calculată pe baza taxelor vamale de import nepercepute (taxe vamale de bază și taxe vamale suplimentare speciale) asupra materialelor importate în cadrul subsistemului în timpul PAR (numărător). În conformitate cu articolul 7 alineatul (1) litera (a) din regulamentul de bază, costurile suportate în mod necesar pentru a obține subvenția au fost deduse, în cazul unor cereri justificate, din valoarea subvenției. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, această valoare a subvenției s-a alocat în funcție de cifra de afaceri realizată la export pentru produsul în cauză în timpul PAR (numitor), deoarece subvenția este condiționată de rezultatele la export și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate. |
(62) |
Rata subvenției stabilită conform acestui sistem pentru solicitant în cursul PAR se ridică la 0,2 %. |
5. Subvenții de capital (SC)
(a) Temeiul juridic
(63) |
În anchetele anterioare cu privire la foliile din PET, inclusiv în cadrul anchetei care a dus la instituirea prin Regulamentul (CE) nr. 367/2006 a taxei compensatorii definitive în vigoare în prezent, au fost examinate mai multe sisteme de stat indiene care au acordat stimulente unor societăți locale. Sistemele de stat se înscriu în cadrul „sistemului de stimulente”, deoarece pot fi folosite diferite tipuri de stimulente. Ancheta anterioară a stabilit că dreptul la beneficii al unei societăți poate fi prevăzut în „certificatul de eligibilitate” sau în „certificatul de credite”. Cu toate acestea, așa cum este cazul și în prezenta anchetă, pot exista și subvenții ad-hoc, cum ar fi subvențiile de capital. |
(b) Eligibilitate
(64) |
Pentru a fi eligibile, ca regulă generală, societățile trebuie să investească în regiunile mai puțin dezvoltate ale unui stat fie prin crearea unei noi unități industriale, fie prin realizarea unor importante investiții de capital sau diversificarea unei unități industriale existente. |
(c) Aplicarea practică
(65) |
Conform răspunsului la chestionar, solicitantul a primit în 2009 din partea Guvernului statului Uttar Pradesh (denumit în continuare „GUP”) o sumă importantă sub formă de subvenții de capital pentru crearea de noi unități de producție. Au fost oferite explicații conform cărora subvenția de capital primită a fost legată de crearea de noi unități de producție, și anume pentru acoperirea cheltuielilor pentru investițiile făcute de solicitant. Conform solicitantului, aceasta a reprezentat o subvenție pură sub forma unui grant de îmbunătățire a capitalului. |
(66) |
De asemenea, ancheta a arătat că solicitantul este eligibil pentru rambursarea TVA-ului și a taxei centrale pe vânzări (CST) de către departamentul pentru taxe comerciale din Uttar Pradesh, ca urmare a unor investiții făcute anterior. În „certificatul de eligibilitate” există o limită pe care societatea poate să o solicite. Sistemul a fost utilizat de societate o perioadă de patru ani. Au fost solicitate lunar rambursări de TVA și CST plătite, aplicate vânzărilor efectuate în interiorul statului și, respectiv, în alte state, inclusiv în cursul PAR. |
(d) Concluzie
(67) |
Subvențiile de capital reprezintă un transfer direct de fonduri, adică un grant către solicitant. Acestea reprezintă subvenții în sensul articolului 3 punctul 1 litera (a) punctul (i) și al articolului 3 punctul 2 din regulamentul de bază. Acestea reprezintă o contribuție financiară din partea Guvernului statului Uttar Pradesh, care conferă solicitantului un beneficiu direct. |
(68) |
Rambursarea TVA și CST constituie subvenții în conformitate cu articolul 3 punctul 1 litera (a) punctul (ii) și cu articolul 3 punctul 2 din regulamentul de bază. Rambursarea constituie o contribuție financiară a Guvernului statului Uttar Pradesh, deoarece această concesie diminuează veniturile guvernului statului provenite din taxe care ar fi exigibile în mod normal. În plus, rambursarea taxelor conferă un avantaj solicitantului, deoarece taxele economisite îmbunătățesc lichiditatea acestuia. |
(69) |
Subvențiile nu se subordonează de drept rezultatelor la export. Cu toate acestea, din cauza lipsei de cooperare a Guvernului statului Uttar Pradesh, Comisia nu a fost în măsură să ajungă la o concluzie definitivă referitoare la acest sistem, în ceea ce privește specificitatea și aplicarea practică a acestei legi și marja de apreciere a autorității care acordă subvenția atunci când emite decizii cu privire la cererile depuse. Într-adevăr, nu se poate determina cu certitudine dacă se respectă articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (b), având în vedere că nu s-a putut stabili faptul că Guvernul statului Pradesh aplică criterii sau condiții obiective pentru acordarea subvenției. Prin urmare, chiar dacă s-a demonstrat că sistemul nu este specific de drept, nu este încă clar că acesta nu este specific de facto. În consecință, acesta este considerat drept specific și poate face obiectul unor măsuri compensatorii în conformitate cu articolul 4 alineatul (2) primul paragraf litera (c) și cu articolul 4 alineatul (2) al patrulea paragraf din regulamentul de bază. |
(e) Calculul valorii subvenției
(70) |
Referitor la subvenția de capital primită pentru crearea de noi unități de producție, valoarea subvenției a fost calculată, în conformitate cu articolul 7 alineatul (3) din regulamentul de bază, pe baza subvenției de capital repartizate pe o perioadă care reflectă perioada normală de depreciere/durata de viață utilă a mijloacelor de producție din industria în cauză, deoarece subvenția poate fi legată de achiziția de active corporale. La această valoare s-au adăugat dobânzi pentru a reflecta valoarea totală a beneficiului în timp. Rata dobânzii comerciale în perioada anchetei de reexaminare în India a fost considerată adecvată în acest scop. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, valoarea subvențiilor s-a repartizat pe cifra de afaceri totală realizată la export și la vânzarea pe piața internă în cursul PAR, ca numitor corespunzător, deoarece subvenția nu este subordonată exporturilor și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate. |
(71) |
Referitor la rambursarea TVA și a taxei centrale pe vânzări, valoarea subvenției a fost calculată pe baza valorii rambursărilor din cursul PAR. În conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, valoarea subvențiilor (numărător) s-a repartizat pe cifra de afaceri totală realizată la export și la vânzarea pe piața internă în cursul PAR, ca numitor corespunzător, deoarece subvenția nu este subordonată exporturilor și nu s-a acordat în raport cu cantitățile fabricate, produse, exportate sau transportate. |
(72) |
Pe baza celor de mai sus, rata subvenției stabilită pentru solicitant conform acestor subvenții de capital în cursul PAR se ridică la 0,5 %. |
6. Valoarea subvențiilor care fac obiectul unor măsuri compensatorii
(73) |
În prezent, solicitantul face obiectul unei taxe compensatorii de 19,1 %. |
(74) |
Pe parcursul prezentei reexaminări intermediare parțiale, valoarea subvențiilor solicitantului care fac obiectul unor măsuri compensatorii exprimate ad valorem a fost de 11,0 %, după cum este detaliat mai jos:
|
(75) |
Luând în considerare cele de mai sus, se concluzionează că nivelul de subvenționare în ceea ce privește producătorul-exportator în cauză a scăzut. |
7. Măsuri compensatorii
(76) |
De asemenea, a fost examinată eventualitatea în care modificarea circumstanțelor cu privire la sistemele examinate ar putea fi considerată ca având caracter durabil. |
(77) |
Ancheta a confirmat că valoarea subvenției solicitantului a scăzut mult sub nivelul taxei care i se aplică în prezent. Această reducere a nivelului total al subvenției se datorează în principal unei scăderi semnificative a beneficiilor disponibile în cadrul sistemului DEPBS. Pe baza celor de mai sus, se pare că există indicii conform cărora solicitantul va continua să beneficieze, în viitor, de subvenții cu o valoare inferioară celei care i se aplică în prezent. |
(78) |
Întrucât s-a demonstrat că solicitantul beneficiază de o subvenție mult mai redusă decât în trecut și că este probabil că va continua să primească subvenții cu o valoare inferioară celei care a fost stabilită în cursul anchetei inițiale, nivelul măsurii ar trebui, în consecință, să fie modificat pentru a ține seama de noile constatări. |
(79) |
În lumina celor de mai sus, nivelurile taxei compensatorii modificate ar trebui stabilite ținându-se cont de noile niveluri de subvenționare constatate în cursul prezentei reexaminări intermediare parțiale, dat fiind că marjele de prejudiciu calculate în ancheta antisubvenție inițială rămân superioare. |
(80) |
În conformitate cu articolul 24 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 597/2009, niciun produs nu poate fi supus în același timp atât unor taxe antidumping, cât și unor taxe compensatorii, în vederea remedierii aceleiași situații care rezultă din dumping sau din acordarea unei subvenții la export. Cu toate acestea, deoarece taxa antidumping stabilită pentru solicitant ca urmare a anchetei intermediare antidumping efectuate în paralel este de 0 % în ceea ce privește produsul în cauză, această situație nu se aplică în cazul de față. |
(81) |
În ceea ce privește nivelul taxei în vigoare aplicabile importurilor produsului în cauză de la producătorii-exportatori care nu sunt menționați în mod individual la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 367/2006, și anume taxa indicată care este aplicabilă „tuturor celorlalte societăți” din India, se observă că nici modalitățile efective ale sistemelor care au fost examinate, nici măsurile compensatorii din cadrul acestora nu s-au schimbat față de situația constatată în cursul anchetei precedente. Prin urmare, nu există niciun motiv să se recalculeze subvenția și nivelul taxei în cazul acestor societăți. În consecință, nivelul taxei aplicabile tuturor societăților, altele decât solicitantul, rămân neschimbate. |
(82) |
Părțile interesate au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a intenționat să se propună modificarea nivelului taxei aplicabile solicitantului și au avut posibilitatea să formuleze observații. |
(83) |
Observațiile prezentate oral și în scris de către părți au fost examinate și, după caz, constatările definitive au fost modificate în consecință, |
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Tabelul prevăzut la articolul 1 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 367/2006 se modifică prin introducerea următorului text:
„Vacmet India Limited, Anant Plaza, IInd Floor, 4/117-2A, Civil Lines, Church Road, Agra-282002, Uttar Pradesh, India |
11,0 |
A992” |
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 28 februarie 2011.
Pentru Consiliu
Președintele
FELLEGI T.
(1) JO L 188, 18.7.2009, p. 93.
(2) JO L 316, 10.12.1999, p. 1.
(4) JO L 236, 31.8.2006, p. 1.
(5) JO L 255, 29.9.2007, p. 1.
(7) JO L 288, 6.11.2007, p. 1.
(10) JO C 8, 14.1.2010, p. 27.
(11) Subvențiile marcate cu asterisc sunt subvenții la export.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/27 |
REGULAMENTUL (UE) NR. 207/2011 AL COMISIEI
din 2 martie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) în ceea ce privește anexa XVII (difenileter, derivat pentabromurat și PFOS)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (1), în special articolul 131,
întrucât:
(1) |
Anexa XVII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 prevede restricții la introducerea pe piață și la utilizarea de difenileter, derivat pentabromurat și de sulfonați de perfluoroctan (PFOS), în cadrul punctelor 44 și 53. |
(2) |
Regulamentul (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind poluanții organici persistenți și de modificare a Directivei 79/117/CEE (2) transpune în dreptul Uniunii angajamentele stabilite în Convenția de la Stockholm privind poluanții organici persistenți, denumită în continuare „convenția”, aprobată prin Decizia 2006/507/CE a Consiliului (3) și în protocolul din 1998 la Convenția din 1979 privind poluarea atmosferică transfrontalieră pe distanțe lungi, referitor la poluanții organici persistenți, denumit în continuare „protocolul”, aprobat prin Decizia 2004/259/CE a Consiliului (4). |
(3) |
Ca urmare a nominalizărilor de substanțe primite din partea Uniunii Europene și a statelor sale membre, a Norvegiei și a Mexicului, Comitetul de examinare a poluanților organici persistenți, instituit în temeiul convenției, și-a încheiat activitatea cu privire la un grup de substanțe propuse, despre care s-a constatat că respectă criteriile stabilite în convenție. Cu ocazia celei de a patra Conferințe a Părților la convenție, desfășurată în perioada 4-8 mai 2009 (denumită în continuare „COP 4”), s-a convenit adăugarea a nouă substanțe în anexele la convenție, inclusiv pentabromodifenileterul și substanțele PFOS. |
(4) |
Regulamentul (UE) nr. 757/2010 al Comisiei din 24 august 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 850/2004 al Parlamentului European și al Consiliului privind poluanții organici persistenți în ceea ce privește anexele I și III (5) pune în aplicare deciziile COP 4, incluzând substanțele menționate în convenție sau în protocol, ori în ambele, în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 850/2004. Aceste substanțe includ pentabromodifenileterul și substanțele PFOS. Regulamentul (CE) nr. 850/2004 interzice producția și introducerea pe piață a substanțelor menționate în anexa I și reglementează gestionarea deșeurilor care conțin aceste substanțe. În cazul substanțelor PFOS, derogările aplicabile în temeiul regulamentului REACH, în anexa XVII sunt reluate și enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 850/2004, cu anumite modificări pentru a ține cont de decizia COP 4. |
(5) |
În consecință, restricțiile privind difenileterul, derivat pentabromurat și substanțele PFOS din anexa XVII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 sunt inutile și punctele 44 și 53 ar trebui să fie eliminate. |
(6) |
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului înființat în baza articolului 133 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006, |
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
În anexa XVII la Regulamentul (CE) nr. 1907/2006, se elimină punctele 44 și 53.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 martie 2011.
Pentru Comisie
Președintele
José Manuel BARROSO
(1) JO L 396, 30.12.2006, p. 1.
(2) JO L 158, 30.4.2004, p. 7.
(3) JO L 209, 31.7.2006, p. 1.
(4) JO L 81, 19.3.2004, p. 35.
(5) JO L 223, 25.8.2010, p. 29.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/29 |
REGULAMENTUL (UE) NR. 208/2011 AL COMISIEI
din 2 martie 2011
de modificare a anexei VII la Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentelor (CE) nr. 180/2008 și (CE) nr. 737/2008 ale Comisiei în ceea ce privește listele și denumirile laboratoarelor de referință ale UE
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 90/426/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 privind condițiile de sănătate animală care reglementează circulația și importul de ecvidee provenind din țări terțe (1), în special articolul 19 punctul (iv),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor (2), în special articolul 32 alineatul (5),
având în vedere Directiva 2006/88/CE a Consiliului din 24 octombrie 2006 privind cerințele de sănătate animală pentru animale și produse de acvacultură și privind prevenirea și controlul anumitor boli la animalele de acvacultură (3), în special articolul 55 alineatul (1),
întrucât:
(1) |
Regulamentul (CE) nr. 882/2004 prevede sarcinile generale, obligațiile și cerințele aplicabile laboratoarelor comunitare de referință pentru produsele alimentare și hrana pentru animale, precum și pentru sănătatea animală și animalele vii. Laboratoarele comunitare de referință pentru produsele alimentare și hrana pentru animale sunt incluse în lista din partea I, iar cele pentru sănătatea animală și animalele vii sunt incluse în lista din partea II a anexei VII la regulamentul respectiv. |
(2) |
Prin Regulamentul (CE) nr. 180/2008 al Comisiei din 28 februarie 2008 cu privire la laboratorul comunitar de referință pentru boli ale ecvideelor altele decât pesta cabalină africană și de modificare a anexei VII la Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (4), Agence Française de Sécurité Sanitaire des Aliments (AFSSA), cu laboratoarele sale de cercetare privind patologia animală și zoonozele și privind patologia ecvină și bolile ecvideelor, situată în Franța, a fost desemnată ca laborator comunitar de referință pentru boli ale ecvideelor altele decât pesta cabalină africană. |
(3) |
Prin Regulamentul (CE) nr. 737/2008 al Comisiei din 28 iulie 2008 de desemnare a laboratoarelor comunitare de referință pentru boli ale crustaceelor, rabie și tuberculoză bovină, de stabilire a responsabilităților suplimentare și a sarcinilor atribuite laboratoarelor comunitare de referință în privința rabiei și a tuberculozei bovine și de modificare a anexei VII la Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (5), Laboratoire d’études sur la rage et la pathologie des animaux sauvages al Agence Française de Sécurité Sanitaire des Aliments (AFSSA), Nancy, Franța, a fost desemnat laborator comunitar de referință pentru rabie. |
(4) |
Franța și Danemarca au informat în mod oficial Comisia cu privire la modificările referitoare la denumirile laboratoarelor menționate în regulamentele respective. În plus, după intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, laboratoarele incluse în lista din anexa VII la Regulamentul (CE) nr. 882/2004, denumite anterior „laboratoare comunitare de referință” ar trebui denumite în prezent „laboratoare de referință ale Uniunii Europene (UE)”. |
(5) |
Este important să fie actualizată în mod constant lista laboratoarelor de referință ale UE stabilită în Regulamentele (CE) nr. 882/2004, (CE) nr. 180/2008 și (CE) nr. 737/2008. Prin urmare, este necesar ca regulamentele în cauză să fie modificate în consecință. |
(6) |
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, |
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Anexa VII la Regulamentul (CE) nr. 882/2004 se înlocuiește cu textul din anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 180/2008 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 1
(1) Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (ANSES), cu laboratoarele sale pentru sănătatea animală și bolile ecvideelor, Franța, este desemnată laborator de referință al UE pentru boli ale ecvideelor altele decât pesta cabalină africană pentru perioada cuprinsă între 1 iulie 2008 și 30 iunie 2013.
(2) Funcțiile, sarcinile și procedurile laboratorului de referință al UE menționat la alineatul (1) referitoare la colaborarea cu laboratoarele responsabile cu diagnosticarea bolilor infecțioase ale ecvideelor în statele membre sunt prevăzute în anexa la prezentul regulament.”
Articolul 3
La articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 737/2008, primul paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Laboratoire de la rage et de la faune sauvage de Nancy al Agence nationale de sécurité sanitaire de l’alimentation, de l’environnement et du travail (ANSES), Franța, este desemnat laborator de referință al UE pentru rabie pentru perioada cuprinsă între 1 iulie 2008 și 30 iunie 2013.”
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 martie 2011.
Pentru Comisie
Președintele
José Manuel BARROSO
(1) JO L 224, 18.8.1990, p. 42.
(2) JO L 165, 30.4.2004, p. 1.
(3) JO L 328, 24.11.2006, p. 14.
(5) JO L 201, 30.7.2008, p. 29.
ANEXĂ
Anexa VII la Regulamentul (CE) nr. 882/2004 se înlocuiește cu următorul text:
„ANEXA VII
LABORATOARE DE REFERINȚĂ ALE UNIUNII EUROPENE (UE)
(Denumite anterior «LABORATOARE COMUNITARE DE REFERINȚĂ»)
I. LABORATOARE DE REFERINȚĂ ALE UE PENTRU HRANA PENTRU ANIMALE ȘI PRODUSELE ALIMENTARE
1. Laborator de referință al UE pentru lapte și produse lactate
ANSES – Laboratoire de sécurité des aliments |
Maisons-Alfort |
Franța |
2. Laborator de referință al UE pentru analiza și testarea zoonozelor (salmonela)
Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) |
Bilthoven |
Țările de Jos |
3. Laborator de referință al UE pentru monitorizarea biotoxinelor marine
Agencia Española de Seguridad Alimentaria (AESA) |
Vigo |
Spania |
4. Laborator de referință al UE pentru monitorizarea contaminărilor bacteriologice și virale ale moluștelor bivalve
The laboratory of the Centre for Environment, Fisheries and Aquaculture Science (Cefas) |
Weymouth |
Regatul Unit |
5. Laborator de referință al UE pentru Listeria monocytogenes
ANSES – Laboratoire de sécurité des aliments |
Maisons-Alfort |
Franța |
6. Laborator de referință al UE pentru stafilococii coagulazo-pozitivi, inclusiv Staphylococccus aureus
ANSES – Laboratoire de sécurité des aliments |
Maisons-Alfort |
Franța |
7. Laborator de referință al UE pentru Escherichia coli, inclusiv E. coli verotoxinogenă (VTEC)
Istituto Superiore di Sanità (ISS) |
Roma |
Italia |
8. Laborator de referință al UE pentru Campylobacter
Statens Veterinärmedicinska Anstalt (SVA) |
Uppsala |
Suedia |
9. Laborator de referință al UE pentru paraziți (în special Trichinella, Echinococcus și Anisakis)
Istituto Superiore di Sanità (ISS) |
Roma |
Italia |
10. Laborator de referință al UE pentru rezistența la antimicrobiene
Fødevareinstituttet |
Danmarks Tekniske Universitet |
København |
Danemarca |
11. Laborator de referință al UE pentru proteinele animale din hrana pentru animale
Centre wallon de recherches agronomiques (CRA-W) |
Gembloux |
Belgia |
12. Laborator de referință al UE pentru reziduurile de medicamente veterinare și de contaminanți din produsele alimentare de origine animală
(a) |
Pentru reziduurile prevăzute la grupa A punctele 1, 2, 3 și 4, grupa B punctul 2 litera (d) și grupa B punctul 3 litera (d) din anexa I la Directiva 96/23/CE:
|
(b) |
Pentru reziduurile prevăzute la grupa B punctul 1 și grupa B punctul 3 litera (e) din anexa I la Directiva 96/23/CE și pentru carbadox și olaquindox: ANSES – Laboratoire de Fougères Franța |
(c) |
Pentru reziduurile prevăzute la grupa A punctul 5 și grupa B punctul 2 literele (a), (b) și (e) din anexa I la Directiva 96/23/CE:
|
(d) |
Pentru reziduurile prevăzute la grupa B punctul 3 litera (c) din anexa I la Directiva 96/23/CE:
|
13. Laborator de referință al UE pentru encefalopatii spongiforme transmisibile (EST)
Laboratorul prevăzut în capitolul B din anexa X la Regulamentul (CE) nr. 999/2001:
The Veterinary Laboratories Agency |
Addlestone |
Regatul Unit |
14. Laborator de referință al UE pentru aditivii utilizați în hrana animalelor
Laboratorul prevăzut în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1831/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind aditivii din hrana animalelor (1):
Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene |
Geel |
Belgia |
15. Laborator de referință al UE pentru organismele modificate genetic (OMG)
Laboratorul prevăzut în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1829/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 septembrie 2003 privind produsele alimentare și furajele modificate genetic (2):
Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene |
Ispra |
Italia |
16. Laborator de referință al UE pentru materialele destinate să intre în contact cu alimentele
Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene |
Ispra |
Italia |
17. Laborator de referință al UE pentru reziduurile de pesticide
(a) |
Cereale și hrană pentru animale:
|
(b) |
Produse alimentare de origine animală și produse cu un conținut ridicat de substanță grasă:
|
(c) |
Fructe și legume, inclusiv produse cu un conținut ridicat de apă și acid:
|
(d) |
Metode monoreziduale:
|
18. Laborator de referință al UE pentru metalele grele în hrana pentru animale și în produsele alimentare
Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene |
Geel |
Belgia |
19. Laborator de referință al UE pentru micotoxine
Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene |
Geel |
Belgia |
20. Laborator de referință al UE pentru hidrocarburi policiclice aromatice (HPA)
Centrul Comun de Cercetare al Comisiei Europene |
Geel |
Belgia |
21. Laborator de referință al UE pentru dioxine și PCB prezente în hrana pentru animale și produsele alimentare
Chemisches und Veterinäruntersuchungsamt (CVUA) Freiburg |
Freiburg |
Germania |
II. LABORATOARE DE REFERINȚĂ ALE UE PENTRU SĂNĂTATEA ANIMALĂ ȘI ANIMALELE VII
1. Laborator de referință al UE pentru pesta porcină clasică
Laboratorul prevăzut în Directiva 2001/89/CE a Consiliului din 23 octombrie 2001 privind măsurile comunitare pentru controlul pestei porcine clasice (3)
2. Laborator de referință al UE pentru pesta cabalină africană
Laboratorul prevăzut în Directiva 92/35/CEE a Consiliului din 29 aprilie 1992 de stabilire a normelor de control și a măsurilor pentru combaterea pestei cabaline africane (4)
3. Laborator de referință al UE pentru gripa aviară
Laboratorul prevăzut în Directiva 2005/94/CE a Consiliului din 20 decembrie 2005 privind măsurile comunitare de combatere a influenței aviare și de abrogare a Directivei 92/40/CEE (5)
4. Laborator de referință al UE pentru boala Newcastle
Laboratorul prevăzut în Directiva 92/66/CEE a Consiliului din 14 iulie 1992 de stabilire a măsurilor comunitare de combatere a maladiei de Newcastle (6)
5. Laborator de referință al UE pentru boala veziculoasă a porcului
Laboratorul prevăzut în Directiva 92/119/CEE a Consiliului din 17 decembrie 1992 de stabilire a măsurilor comunitare generale de combatere a unor boli la animale, precum și a măsurilor specifice împotriva bolii veziculoase a porcului (7)
6. Laborator de referință al UE pentru boli ale peștilor
Veterinærinstituttet |
Afdeling for Fjerkræ, Fisk og Pelsdyr |
Danmarks Tekniske Universitet |
Aarhus |
Danemarca |
7. Laborator de referință al UE pentru boli ale moluștelor
Ifremer – Institut français de recherche pour l’exploitation de la mer |
La Tremblade |
Franța |
8. Laborator de referință al UE pentru controlul eficacității vaccinurilor antirabice
Laboratorul prevăzut în Decizia 2000/258/CE a Consiliului din 20 martie 2000 privind desemnarea unui institut specific responsabil cu stabilirea criteriilor necesare pentru standardizarea testelor serologice de control al eficacității vaccinurilor antirabice (8)
9. Laborator de referință al UE pentru boala limbii albastre
Laboratorul prevăzut în Directiva 2000/75/CE a Consiliului din 20 noiembrie 2000 de stabilire a dispozițiilor specifice privind măsurile de combatere și de eradicare a febrei catarale ovine (9)
10. Laborator de referință al UE pentru pesta porcină africană
Laboratorul prevăzut în Directiva 2002/60/CE a Consiliului din 27 iunie 2002 de stabilire a dispozițiilor specifice de combatere a pestei porcine africane și de modificare a Directivei 92/119/CEE în ceea ce privește boala Teschen și pesta porcină africană (10)
11. Laborator de referință al UE pentru zootehnie
Laboratorul prevăzut în Decizia 96/463/CE a Consiliului din 23 iulie 1996 privind desemnarea organismului de referință însărcinat să contribuie la uniformizarea metodelor de testare și de evaluare a rezultatelor bovinelor reproducătoare de rasă pură (11)
12. Laborator de referință al UE pentru febra aftoasă
Laboratorul prevăzut în Directiva 2003/85/CE a Consiliului din 29 septembrie 2003 privind măsurile comunitare de combatere a febrei aftoase, de abrogare a Directivei 85/511/CEE și a Deciziilor 89/531/CEE și 91/665/CEE și de modificare a Directivei 92/46/CEE (12)
13. Laborator de referință al UE pentru bruceloză
ANSES – Laboratoire de santé animale |
Maisons-Alfort |
Franța |
14. Laboratorul de referință al UE pentru boli ale ecvideelor altele decât pesta cabalină africană
ANSES – Laboratoire de santé animale/Laboratoire de pathologie équine |
Maisons-Alfort |
Franța |
15. Laborator de referință al UE pentru boli ale crustaceelor
Centre for Environment, Fisheries & Aquaculture Science (Cefas) |
Weymouth |
Regatul Unit |
16. Laborator de referință al UE pentru rabie
ANSES – Laboratoire de la rage et de la faune sauvage de Nancy |
Malzeville |
Franța |
17. Laborator de referință al UE pentru tuberculoza bovină
VISAVET – Laboratorio de vigilancia veterinaria, Facultad de Veterinaria, Universidad Complutense de Madrid |
Madrid |
Spania” |
(1) JO L 268, 18.10.2003, p. 29.
(2) JO L 268, 18.10.2003, p. 1.
(3) JO L 316, 1.12.2001, p. 5.
(4) JO L 157, 10.6.1992, p. 19.
(5) JO L 10, 14.1.2006, p. 16.
(7) JO L 62, 15.3.1993, p. 69.
(8) JO L 79, 30.3.2000, p. 40.
(9) JO L 327, 22.12.2000, p. 74.
(10) JO L 192, 20.7.2002, p. 27.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/36 |
REGULAMENTUL (UE) NR. 209/2011 AL COMISIEI
din 2 martie 2011
de încheiere a procedurilor antidumping și antisubvenție privind importurile de modemuri pentru rețele extinse fără fir (WWAN) originare din Republica Populară Chineză și de încheiere a înregistrării importurilor menționate instituite prin Regulamentele (UE) nr. 570/2010 și (UE) nr. 811/2010
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene („regulamentul de bază”) (1), în special articolele 9 și 14,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (2), în special articolele 14 și 24,
după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Procedura antidumping și înregistrarea importurilor
(1) |
La 3 iunie 2010, Comisia a primit o plângere cu privire la un presupus dumping prejudiciabil în Uniune în cazul importurilor de modemuri pentru rețele extinse fără fir (WWAN) originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „RPC”). Plângerea respectivă conținea, de asemenea, o solicitare pentru înregistrarea importurilor în conformitate cu articolul 14 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009. |
(2) |
Plângerea a fost depusă de Option NV (denumit în continuare „reclamantul”), unicul producător cunoscut de modemuri WWAN din Uniune, reprezentând 100 % din producția totală a Uniunii. |
(3) |
Plângerea conținea elemente de probă prima facie privind existența unui dumping și a prejudiciului material rezultat din acesta, considerat suficient pentru a justifica inițierea unei proceduri antidumping. |
(4) |
În urma consultării Comitetului consultativ, Comisia a inițiat, în consecință, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (3), o procedură antidumping privind importurile în Uniune de modemuri WWAN, originare din RPC și încadrate în prezent la codurile NC ex 8471 80 00 și ex 8517 62 00. |
(5) |
La 1 iulie 2010, Comisia a decis ca importurile aceluiași produs originar din RPC să facă obiectul înregistrării conform Regulamentului (UE) nr. 570/2010 al Comisiei (4). |
(6) |
Comisia a informat oficial reclamantul, producătorii-exportatori din RPC, importatorii și utilizatorii cunoscuți a fi interesați, asociațiile de importatori sau utilizatorii cunoscuți a fi interesați, furnizorii de materii prime și prestatorii de servicii, precum și reprezentanții RPC cu privire la deschiderea procedurii. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenul prevăzut în avizul de deschidere. |
(7) |
În conformitate cu prevederile articolului 16 din regulamentul de bază, Comisia a efectuat o parte dintre vizitele de verificare necesare în mod normal. În ceea ce privește dumpingul și, în special, în sensul articolului 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, Comisia s-a concentrat asupra aspectelor menționate la articolul 2 alineatul (7) litera (c) și, în special, asupra denaturărilor legate de procesul de luare a deciziilor, asupra guvernanței corporative, a împrumuturilor, a finanțării societăților și a creditelor la export. Cu toate că au fost dezvăluite anumite informații care indicau denaturări, încheierea prezentei proceduri antidumping însemna că acest aspect nu a fost abordat. |
2. Procedura antisubvenție și înregistrarea importurilor
(8) |
La 2 august 2010, Comisia a primit o plângere privind o presupusă subvenționare prejudiciabilă în Uniune a importurilor de modemuri WWAN originare din RPC. Plângerea respectivă conținea, de asemenea, o solicitare pentru înregistrarea importurilor în conformitate cu articolul 24 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009. |
(9) |
Plângerea a fost depusă de Option NV (denumit în continuare „reclamantul”), unicul producător cunoscut de modemuri WWAN din Uniune, reprezentând 100 % din producția totală a Uniunii. |
(10) |
Plângerea conținea elemente de probă prima facie privind existența unei subvenții și a prejudiciului material rezultat din aceasta, care au fost considerate suficiente pentru a justifica inițierea unei proceduri antisubvenție. |
(11) |
În urma consultării Comitetului consultativ, Comisia a inițiat, în consecință, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (5), o procedură antisubvenție privind importurile în Uniune de modemuri WWAN, originare din RPC și încadrate în prezent la codurile NC ex 8471 80 00 și ex 8517 62 00. |
(12) |
La 17 septembrie 2010, Comisia a decis ca importurile aceluiași produs originar din RPC să facă obiectul înregistrării conform Regulamentului (UE) nr. 811/2010 al Comisiei (6). |
(13) |
Comisia a informat oficial reclamantul, producătorii-exportatori din RPC, importatorii și utilizatorii cunoscuți a fi interesați, asociațiile de importatori sau utilizatorii cunoscuți a fi interesați, furnizorii de materii prime și prestatorii de servicii, precum și reprezentanții RPC cu privire la deschiderea procedurii. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute punctele de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenul prevăzut în avizul de deschidere. |
B. RETRAGEREA PLÂNGERILOR ȘI ÎNCHEIEREA PROCEDURILOR
(14) |
Prin intermediul a două scrisori din data de 26 octombrie 2010 adresate Comisiei, Option NV și-a retras plângerile antidumping și antisubvenție cu privire la importurile de modemuri WWAN originare din RPC. Motivul retragerii plângerilor l-a constituit încheierea de către Option NV a unui acord de cooperare cu un producător-exportator din RPC. |
(15) |
În conformitate cu articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 și cu articolul 14 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 597/2009, în cazul în care reclamantul își retrage plângerea, procedura poate fi încheiată, cu excepția cazului în care încheierea ei nu este în interesul Uniunii. |
(16) |
Comisia a considerat că prezentele proceduri ar trebui încheiate, dat fiind faptul că anchetele antidumping și antisubvenție respective nu au evidențiat niciun motiv care să indice că o astfel de încheiere nu ar fi în interesul Uniunii. Părțile interesate au fost informate în consecință și li s-a acordat posibilitatea de a prezenta observații. |
(17) |
Ulterior retragerii plângerilor, o societate a contactat Comisia, pretinzând că este un producător de modemuri WWAN din Uniune. Societatea a afirmat ulterior că procedurile ar trebui continuate, chiar dacă plângerile au fost retrase. Trebuie remarcat faptul că societatea s-a făcut cunoscută pentru prima dată după termenele puse la dispoziția părților, în ambele proceduri, pentru a se face cunoscute și pentru a-și exprima punctele de vedere în calitate de producători din Uniune și, în consecință, nu a sprijinit plângerile depuse de Option înainte ca acestea să fie retrase. |
(18) |
Trebuie, de asemenea, remarcat faptul că afirmațiile făcute și informațiile prezentate de această societate nu au fost de așa natură, încât să conducă Comisia la concluzia că ar fi în interesul Uniunii să continue prezentele proceduri inițiate în urma plângerilor depuse de Option, după retragerea acestora. În acest context, ar trebui să se țină cont – în ceea ce privește operațiunile societății în Uniune în legătură cu modemurile WWAN – de capacitatea practică a societății (i) de a juca un rol pe piața de modemuri WWAN a Uniunii și, în plus, (ii) de a acoperi un posibil deficit de aprovizionare, în cazul în care măsurile ar fi instituite. Pe baza informațiilor furnizate în această privință în contextul prezentelor proceduri, s-a concluzionat că o continuare a anchetei și o instituire a măsurilor după retragerea plângerilor ar fi disproporționate. |
(19) |
Nu au fost primite alte observații care să indice că încheierea prezentelor proceduri nu ar fi în interesul Uniunii. |
(20) |
Prin urmare, în aceste circumstanțe, Comisia concluzionează că procedurile antidumping și antisubvenție referitoare la importurile în Uniune de modemuri WWAN originare din RPC ar trebui încheiate fără instituirea de măsuri. |
(21) |
Înregistrarea importurilor de modemuri WWAN originare din RPC și declarate sub codurile NC ex 8471 80 00 și ex 8517 62 00 în aplicarea Regulamentelor (UE) nr. 570/2010 și (UE) nr. 811/2010 ar trebui, prin urmare, întrerupte, iar regulamentele menționate ar trebui abrogate, |
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Procedurile antidumping și antisubvenție privind importurile în Uniune de modemuri pentru rețele extinse fără fir (WWAN) originare din Republica Populară Chineză și încadrate în prezent la codurile NC ex 8471 80 00 și ex 8517 62 00 se încheie prin prezentul regulament.
Articolul 2
Autoritățile vamale sunt invitate să întrerupă înregistrarea importurilor stabilită în aplicarea articolului 1 din Regulamentele (UE) nr. 570/2010 și (UE) nr. 811/2010.
Articolul 3
Regulamentele (UE) nr. 570/2010 și (UE) nr. 811/2010 se abrogă.
Articolul 4
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 martie 2011.
Pentru Comisie
Președintele
José Manuel BARROSO
(1) JO L 343, 22.12.2009, p. 51.
(2) JO L 188, 18.7.2009, p. 93.
(3) JO C 171, 30.6.2010, p. 9.
(4) JO L 163, 30.6.2010, p. 34.
(5) JO C 249, 16.9.2010, p. 7.
(6) JO L 243, 16.9.2010, p. 37.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/39 |
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 210/2011 AL COMISIEI
din 2 martie 2011
de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole (Regulamentul unic OCP) (1),
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 al Comisiei din 21 decembrie 2007 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentelor (CE) nr. 2200/96, (CE) nr. 2201/96 și (CE) nr. 1182/2007 ale Consiliului în sectorul fructelor și legumelor (2), în special articolul 138 alineatul (1),
întrucât:
Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XV la regulamentul respectiv,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 138 din Regulamentul (CE) nr. 1580/2007 se stabilesc în anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare la 3 martie 2011.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 martie 2011.
Pentru Comisie, pentru președinte
José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală
(1) JO L 299, 16.11.2007, p. 1.
(2) JO L 350, 31.12.2007, p. 1.
ANEXĂ
Valorile forfetare de import pentru determinarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
(EUR/100 kg) |
||
Cod NC |
Codul țărilor terțe (1) |
Valoare forfetară de import |
0702 00 00 |
IL |
122,2 |
MA |
43,9 |
|
TN |
113,1 |
|
TR |
107,4 |
|
ZZ |
96,7 |
|
0707 00 05 |
TR |
171,7 |
ZZ |
171,7 |
|
0709 90 70 |
MA |
32,3 |
TR |
127,5 |
|
ZZ |
79,9 |
|
0805 10 20 |
EG |
54,7 |
IL |
78,1 |
|
MA |
53,8 |
|
TN |
48,8 |
|
TR |
66,6 |
|
ZA |
37,9 |
|
ZZ |
56,7 |
|
0805 50 10 |
MA |
45,9 |
TR |
54,7 |
|
ZZ |
50,3 |
|
0808 10 80 |
BR |
55,2 |
CA |
126,3 |
|
CL |
90,0 |
|
CN |
91,2 |
|
MK |
54,8 |
|
US |
106,6 |
|
ZZ |
87,4 |
|
0808 20 50 |
AR |
89,7 |
CL |
110,5 |
|
CN |
40,4 |
|
US |
96,8 |
|
ZA |
105,2 |
|
ZZ |
88,5 |
(1) Nomenclatorul țărilor, astfel cum este stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 1833/2006 al Comisiei (JO L 354, 14.12.2006, p. 19). Codul „ZZ” reprezintă „alte origini”.
DIRECTIVE
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/41 |
DIRECTIVA 2011/19/UE A COMISIEI
din 2 martie 2011
de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanței tau-fluvalinat ca substanță activă și de modificare a Deciziei 2008/934/CE
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (1), în special articolul 6 alineatul (1),
întrucât:
(1) |
Regulamentele (CE) nr. 451/2000 (2) și (CE) nr. 1490/2002 (3) ale Comisiei stabilesc normele detaliate de punere în aplicare a etapei a treia a programului de lucru menționat la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE și stabilesc o listă de substanțe active care urmează să fie evaluate în vederea unei eventuale includeri a acestora în anexa I la Directiva 91/414/CEE. Lista respectivă include substanța tau-fluvalinat. |
(2) |
În conformitate cu articolul 11e din Regulamentul (CE) nr. 1490/2002, notificatorul și-a retras sprijinul privind includerea substanței active respective în anexa I la Directiva 91/414/CEE în termen de două luni de la primirea proiectului de raport de evaluare. În consecință, Decizia 2008/934/CE a Comisiei din 5 decembrie 2008 privind neincluderea anumitor substanțe active în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului, precum și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin aceste substanțe (4) a fost adoptată privind neincluderea substanței tau-fluvalinat. |
(3) |
În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, notificatorul inițial (denumit în continuare „solicitantul”) a depus o nouă cerere solicitând aplicarea procedurii accelerate, astfel cum se prevede la articolele 14-19 din Regulamentul (CE) nr. 33/2008 al Comisiei din 17 ianuarie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în privința unei proceduri ordinare și a unei proceduri accelerate de evaluare a substanțelor active prevăzute în programul de lucru menționat la articolul 8 alineatul (2) din directiva respectivă, dar care nu au fost incluse în anexa I la aceasta (5). |
(4) |
Cererea a fost transmisă Danemarcei, care fusese desemnată stat membru raportor prin Regulamentul (CE) nr. 451/2000. Perioada de timp pentru procedura accelerată a fost respectată. Specificațiile substanței active și utilizările indicate sunt identice cu cele care au făcut obiectul Deciziei 2008/934/CE. Cererea respectivă este conformă, de asemenea, cu celelalte cerințe de fond și de procedură de la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 33/2008. |
(5) |
Danemarca a evaluat informațiile suplimentare transmise de către solicitant și a pregătit un raport suplimentar. Raportul respectiv a fost comunicat Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”) și Comisiei, la data de 1 octombrie 2009. Autoritatea a comunicat raportul suplimentar, pentru observații, celorlalte state membre și solicitantului și a transmis Comisiei observațiile primite. În conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 33/2008 și la solicitarea Comisiei, autoritatea a prezentat Comisiei concluzia sa referitoare la tau-fluvalinat, la data de 17 iunie 2010 (6). Proiectul de raport de evaluare, raportul suplimentar și concluzia autorității au fost reexaminate de statele membre și de Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și au fost finalizate la data de 28 ianuarie 2011 sub forma raportului de reexaminare al Comisiei privind substanța tau-fluvalinat. |
(6) |
Diferitele examinări efectuate au arătat că produsele de protecție a plantelor care conțin tau-fluvalinat pot îndeplini, în general, cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 91/414/CEE, în special în ceea ce privește utilizările examinate și precizate în raportul de reexaminare al Comisiei. Prin urmare, substanța activă tau-fluvalinat ar trebui să fie inclusă în anexa I, pentru a garanta faptul că în toate statele membre autorizațiile pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță activă sunt emise în conformitate cu prevederile directivei menționate. |
(7) |
Fără a aduce atingere acestei concluzii, este oportun să se obțină informații suplimentare privind anumite aspecte specifice. Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 91/414/CEE prevede că includerea unei substanțe în anexa I poate face obiectul anumitor condiții. Prin urmare, este necesară solicitarea prezentării de către solicitant a unor informații suplimentare care să confirme, pe baza celor mai recente cunoștințe științifice, rezultatele evaluării riscului privind riscurile asupra organismelor acvatice, riscurile asupra artropodelor nețintă, precum și privind impactul posibil asupra mediului al unei potențiale degradări enantioselective în matricele de mediu. |
(8) |
Înainte de includerea unei substanțe active în anexa I ar trebui acordat un termen rezonabil pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru îndeplinirea noilor cerințe care decurg din această includere. |
(9) |
Fără a aduce atingere obligațiilor prevăzute în Directiva 91/414/CEE ca urmare a includerii unei substanțe active în anexa I, statele membre ar trebui să dispună de un termen de șase luni de la includere pentru a reexamina autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin tau-fluvalinat, pentru a se asigura că sunt respectate cerințele prevăzute în Directiva 91/414/CEE, în special la articolul 13, precum și condițiile relevante prevăzute în anexa I. După caz, statele membre ar trebui să modifice, să înlocuiască sau să retragă autorizațiile existente, în conformitate cu dispozițiile Directivei 91/414/CEE. Prin derogare de la termenul menționat anterior, ar trebui să se prevadă un termen mai lung pentru prezentarea și evaluarea dosarului complet, prevăzut în anexa III, al fiecărui produs de protecție a plantelor pentru fiecare utilizare preconizată, în conformitate cu principiile unitare enunțate în Directiva 91/414/CEE. |
(10) |
Experiența dobândită din includerile precedente în anexa I la Directiva 91/414/CEE ale substanțelor active evaluate în cadrul Regulamentului (CEE) nr. 3600/92 al Comisiei din 11 decembrie 1992 de stabilire a normelor de punere în aplicare a primei etape a programului de lucru prevăzut la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (7) a arătat că pot interveni dificultăți în interpretarea obligațiilor titularilor de autorizații existente în ceea ce privește accesul la informații. Prin urmare, pentru a se evita noi dificultăți, pare necesară clarificarea obligațiilor statelor membre, în special a obligației de a verifica dacă titularul unei autorizații demonstrează că are acces la un dosar care respectă cerințele din anexa II la directiva menționată anterior. Această clarificare nu impune însă obligații noi statelor membre sau titularilor de autorizații în raport cu directivele de modificare a anexei I adoptate până în prezent. |
(11) |
Prin urmare, Directiva 91/414/CEE ar trebui modificată în consecință. |
(12) |
Decizia 2008/934/CE prevede neincluderea substanței tau-fluvalinat și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță până la 31 decembrie 2011. Este necesar să se elimine rândul referitor la tau-fluvalinat din anexa la decizia respectivă. |
(13) |
Prin urmare, Decizia 2008/934/CE ar trebui modificată în consecință. |
(14) |
Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, |
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
Articolul 2
Rândul referitor la tau-fluvalinat din anexa la Decizia 2008/934/CE se elimină.
Articolul 3
Statele membre adoptă și publică, până la 30 noiembrie 2011 cel târziu, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
Statele membre aplică aceste acte de la 1 decembrie 2011.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 4
(1) Atunci când este necesar, statele membre modifică sau retrag, până la 30 noiembrie 2011, autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin tau-fluvalinat ca substanță activă, în conformitate cu Directiva 91/414/CEE.
Până la această dată, statele membre verifică, în special, dacă se respectă condițiile referitoare la tau-fluvalinat din anexa I la directiva menționată, cu excepția celor din partea B a rubricii corespunzătoare acestei substanțe active, precum și dacă titularul autorizației deține un dosar sau are acces la un dosar care îndeplinește cerințele din anexa II la directiva menționată, în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 13.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), până la 31 mai 2011 cel târziu, pentru fiecare produs de protecție a plantelor autorizat care conține tau-fluvalinat fie ca substanță activă unică, fie ca una dintre substanțele active cuprinse în anexa I la Directiva 91/414/CEE, statele membre reevaluează produsul în conformitate cu principiile unitare prevăzute în anexa VI la Directiva 91/414/CEE, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa III la respectiva directivă și luând în considerare partea B a rubricii din anexa I la respectiva directivă cu privire la tau-fluvalinat. Pe baza evaluării, statele membre stabilesc dacă produsul îndeplinește condițiile menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE.
În urma acelei determinări, statele membre:
(a) |
în cazul unui produs care conține tau-fluvalinat ca substanță activă unică, după caz, modifică sau retrag autorizația până la 31 mai 2015 cel târziu; sau |
(b) |
în cazul unui produs care conține tau-fluvalinat ca una dintre mai multe substanțe active, modifică sau retrag autorizația, după caz, până la 31 mai 2015 sau până la data stabilită pentru a efectua această modificare sau retragere în directiva sau directivele respective care a(u) adăugat substanța sau substanțele în cauză în anexa I la Directiva 91/414/CEE, dacă ultima dată este ulterioară celei dintâi. |
Articolul 5
Prezenta directivă intră în vigoare la 1 iunie 2011.
Articolul 6
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 2 martie 2011.
Pentru Comisie
Președintele
José Manuel BARROSO
(1) JO L 230, 19.8.1991, p. 1.
(2) JO L 55, 29.2.2000, p. 25.
(3) JO L 224, 21.8.2002, p. 23.
(4) JO L 333, 11.12.2008, p. 11.
(6) Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance tau-fluvalinate (Concluzia evaluării inter pares a riscului utilizării ca pesticid a substanței active tau-fluvalinat). EFSA Journal 2010; 8(7):1645. [70 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1645. Disponibil la adresa: www.efsa.europa.eu
(7) JO L 366, 15.12.1992, p. 10.
ANEXĂ
La sfârșitul tabelului din anexa I la Directiva 91/414/CEE se adaugă următoarea rubrică:
Nr. |
Denumire comună, numere de identificare |
Denumire IUPAC |
Puritate (1) |
Data intrării în vigoare |
Data expirării includerii |
Dispoziții specifice |
||||||||||
„335 |
Tau-fluvalinat Nr. CAS: 102851-06-9 Nr. CIPAC: 786 |
(RS)-α-ciano-3-fenoxibenzil N-(2-cloro- α,α α- trifluoro-p-tolil)-D-valinat (raport de izomeri 1:1) |
≥ 920 g/kg (raport 1:1 de izomeri R-α-ciano și S-α-ciano) Impurități: Toluen: maxim 5 g/kg |
1 iunie 2011 |
31 mai 2021 |
PARTEA A Se pot autoriza numai utilizările ca acaricid și insecticid. PARTEA B Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme din anexa VI, se iau în considerare concluziile raportului de reexaminare pentru tau-fluvalinat, în special apendicele I și II, în forma lor finalizată în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, la 28 ianuarie 2011. Cu ocazia acestei evaluări generale, statele membre acordă o atenție deosebită:
Statele membre în cauză solicită prezentarea de informații de confirmare privind:
Statele membre în cauză se asigură că solicitantul furnizează Comisiei aceste informații de confirmare până la 31 mai 2013. Statele membre în cauză se asigură că solicitantul furnizează informații de confirmare, la doi ani după adoptarea orientărilor specifice, privind: impactul posibil asupra mediului al unei potențiale degradări enantioselective în matricele de mediu.” |
(1) Detalii suplimentare privind identitatea și specificațiile substanței active se găsesc în raportul de reexaminare.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/45 |
DIRECTIVA 2011/20/UE A COMISIEI
din 2 martie 2011
de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii fenoxicarbului ca substanță activă și de modificare a Deciziei 2008/934/CE
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (1), în special articolul 6 alineatul (1),
întrucât:
(1) |
Regulamentele (CE) nr. 451/2000 (2) și 1490/2002 (3) ale Comisiei stabilesc normele detaliate de punere în aplicare a fazei a treia din programul de lucru menționat la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, precum și o listă de substanțe active care trebuie evaluate în vederea eventualei lor includeri în anexa I la Directiva 91/414/CEE. Lista respectivă includea fenoxicarbul. |
(2) |
În conformitate cu articolul 11e din Regulamentul (CE) nr. 1490/2002, notificatorul și-a retras sprijinul privind includerea substanței active respective în anexa I la Directiva 91/414/CEE în termen de două luni de la primirea proiectului de raport de evaluare. În consecință, Decizia 2008/934/CE a Comisiei din 5 decembrie 2008 privind neincluderea anumitor substanțe active în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului, precum și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin aceste substanțe (4) a fost adoptată privind neincluderea substanței fenoxicarb. |
(3) |
În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, notificatorul inițial (denumit în continuare „solicitantul”) a depus o nouă cerere solicitând aplicarea procedurii accelerate, astfel cum se prevede la articolele 14-19 din Regulamentul (CE) nr. 33/2008 al Comisiei din 17 ianuarie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în privința unei proceduri ordinare și a unei proceduri accelerate de evaluare a substanțelor active prevăzute în programul de lucru menționat la articolul 8 alineatul (2) din directiva respectivă, dar care nu au fost incluse în anexa I la aceasta (5). |
(4) |
Cererea a fost transmisă Țărilor de Jos, desemnate stat membru raportor prin Regulamentul (CE) nr. 451/2000. Perioada de timp pentru procedura accelerată a fost respectată. Specificarea substanței active și utilizările indicate sunt identice cu cele care au făcut obiectul Deciziei 2008/934/CE. Cererea respectivă este conformă, de asemenea, cu celelalte cerințe de fond și de procedură menționate la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 33/2008. |
(5) |
Țările de Jos au evaluat datele suplimentare prezentate de solicitant și au pregătit un raport suplimentar. La data de 10 decembrie 2009, raportul respectiv a fost transmis Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”) și Comisiei. Autoritatea a comunicat raportul suplimentar celorlalte state membre și solicitantului pentru observații și a transmis Comisiei observațiile primite. În conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 33/2008 și la cererea Comisiei, la 13 septembrie 2010, autoritatea și-a prezentat, în fața Comisiei, concluzia privind substanța fenoxicarb (6). Proiectul de raport de evaluare, raportul suplimentar și concluzia autorității au fost reexaminate de statele membre și de Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și au fost finalizate la data de 28 ianuarie 2011, sub forma raportului de reexaminare al Comisiei privind substanța fenoxicarb. |
(6) |
Diferitele examinări efectuate au arătat că produsele de protecție a plantelor care conțin feboxicarb pot îndeplini, în general, cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 91/414/CEE, în special în ceea ce privește utilizările examinate și precizate în raportul de reexaminare al Comisiei. Prin urmare, este necesar să se includă fenoxicarbul în anexa I, pentru a garanta că, în toate statele membre, autorizațiile pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță activă pot fi acordate în conformitate cu dispozițiile directivei respective. |
(7) |
Fără a aduce atingere acestei concluzii, este oportun să se obțină informații suplimentare privind anumite aspecte specifice. Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 91/414/CEE prevede că includerea unei substanțe în anexa I poate fi supusă anumitor condiții. Prin urmare, este indicat să se ceară ca solicitantul să depună informații care să confirme evaluarea de risc pentru artropode nevizate și larve de albine. |
(8) |
Înainte de includerea unei substanțe active în anexa I ar trebui acordat un termen rezonabil pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru îndeplinirea noilor cerințe care decurg din această includere. |
(9) |
Fără a aduce atingere obligațiilor definite în Directiva 91/414/CEE ca urmare a includerii unei substanțe active în anexa I, statele membre ar trebui să dispună de o perioadă de șase luni de la includerea substanței pentru a reexamina autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin fenoxicarb, pentru a se asigura că cerințele menționate în Directiva 91/414/CEE sunt îndeplinite, în special cele de la articolul 13 și condițiile relevante din anexa I. După caz, statele membre ar trebui să modifice, să înlocuiască sau să retragă autorizațiile existente, în conformitate cu dispozițiile Directivei 91/414/CEE. Prin derogare de la termenul menționat anterior, ar trebui să fie acordat un termen mai lung pentru prezentarea și evaluarea dosarului complet, prevăzut la anexa III, al fiecărui produs de protecție a plantelor pentru fiecare utilizare preconizată, în conformitate cu principiile uniforme menționate în Directiva 91/414/CEE. |
(10) |
Experiența dobândită din includerile precedente în anexa I la Directiva 91/414/CEE ale substanțelor active evaluate în cadrul Regulamentului (CEE) nr. 3600/92 al Comisiei din 11 decembrie 1992 de stabilire a normelor de punere în aplicare a primei etape a programului de lucru prevăzut la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (7) a arătat că pot interveni dificultăți în interpretarea obligațiilor titularilor de autorizații existente în ceea ce privește accesul la informații. Prin urmare, pentru a se evita noi dificultăți, pare necesară clarificarea obligațiilor statelor membre, în special a obligației de a verifica dacă titularul unei autorizații demonstrează că are acces la un dosar care respectă cerințele din anexa II la directiva menționată anterior. Totuși, această clarificare nu impune nicio altă obligație statelor membre sau titularilor autorizațiilor, în raport cu directivele de modificare a anexei I adoptate până în prezent. |
(11) |
Prin urmare, Directiva 91/414/CEE ar trebui modificată în consecință. |
(12) |
Decizia 2008/934/CE prevede neincluderea fenoxicarbului și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță până la 31 decembrie 2011. Este necesară eliminarea rubricii referitoare la fenoxicarb din anexa la decizia respectivă. |
(13) |
Prin urmare, Decizia 2008/934/CE ar trebui modificată în consecință. |
(14) |
Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, |
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
Articolul 2
Se elimină rubrica referitoare la fenoxicarb din anexa la Decizia 2008/934/CE.
Articolul 3
Statele membre adoptă și publică, până la 30 noiembrie 2011 cel târziu, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
Statele membre aplică actele respective de la 1 decembrie 2011.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 4
(1) Atunci când este necesar, statele membre modifică sau retrag, în conformitate cu Directiva 91/414/CEE, autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin fenoxicarb ca substanță activă, până la 30 noiembrie 2011.
Până la această dată, statele membre verifică, în special, dacă se respectă condițiile referitoare la fenoxicarb din anexa I la directiva respectivă, cu excepția celor din partea B a rubricii corespunzătoare acestei substanțe active, precum și dacă titularul autorizației deține un dosar sau are acces la un dosar care îndeplinește cerințele din anexa II la directiva respectivă, în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 13 din aceasta.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), pentru fiecare produs de protecție a plantelor autorizat care conține fenoxicarb fie ca substanță activă unică, fie ca una dintre substanțele active cuprinse în anexa I la Directiva 91/414/CEE până la 31 mai 2011 cel târziu, statele membre reevaluează produsul în conformitate cu principiile uniforme prevăzute în anexa VI la Directiva 91/414/CEE, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa III la respectiva directivă și luând în considerare partea B a rubricii din anexa I la respectiva directivă cu privire la fenoxicarb. Pe baza evaluării respective, statele membre determină dacă produsul îndeplinește condițiile menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE.
În urma acestei determinări, statele membre:
(a) |
în cazul unui produs care conține fenoxicarb ca substanță activă unică, modifică sau retrag autorizația, atunci când este necesar, până la 31 mai 2015 cel târziu; sau |
(b) |
modifică sau retrag autorizația în cazul unui produs care conține fenoxicarb ca una dintre mai multe substanțe active, după caz, până la 31 mai 2015 sau până la data stabilită pentru modificare sau retragere în directiva sau directivele respective care au adăugat substanța sau substanțele relevante în anexa I la Directiva 91/414/CEE, dacă această din urmă dată este ulterioară celei dintâi. |
Articolul 5
Prezenta directivă intră în vigoare la 1 iunie 2011.
Articolul 6
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 2 martie 2011.
Pentru Comisie
Președintele
José Manuel BARROSO
(1) JO L 230, 19.8.1991, p. 1.
(2) JO L 55, 29.2.2000, p. 25.
(3) JO L 224, 21.8.2002, p. 23.
(4) JO L 333, 11.12.2008, p. 11.
(6) Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance fenoxycarb (Concluzia evaluării inter pares a riscului utilizării ca pesticid a substanței active fenoxicarb). EFSA Journal 2010; 8(12):1779. [75 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1779. Document disponibil la adresa de internet: www.efsa.europa.eu
(7) JO L 366, 15.12.1992, p. 10.
ANEXĂ
La sfârșitul tabelului din anexa I la Directiva 91/414/CEE se adaugă următoarea rubrică:
Nr. |
Denumire comună, numere de identificare |
Denumire IUPAC |
Puritate (1) |
Intrare în vigoare |
Expirarea includerii |
Dispoziții specifice |
||||
„339 |
Fenoxicarb Nr. CAS: 79127-80-3 Nr. CIPAC: 425 |
Etil 2-(4-fenoxifenoxi)etil-carbamat |
≥ 970 g/kg Impurități: Toluen: max. 1 g/kg |
1 iunie 2011 |
31 mai 2021 |
PARTEA A Se pot autoriza numai utilizările ca insecticid. PARTEA B Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme prevăzute în anexa VI, se va ține seama de concluziile raportului de reexaminare privind fenoxicarbul, în special apendicele I și II, în versiunea definitivă elaborată de Comitetul permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală din 28 ianuarie 2011. În această evaluare generală, statele membre acordă o atenție deosebită:
Statele membre în cauză solicită transmiterea de informații care să confirme evaluarea de risc pentru artropode nevizate și larve de albine. Statele membre în cauză se asigură că solicitantul transmite aceste informații Comisiei până la 31 mai 2013.” |
(1) Detalii suplimentare privind identitatea și specificațiile substanței active se găsesc în raportul de reexaminare.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/49 |
DIRECTIVA 2011/21/UE A COMISIEI
din 2 martie 2011
de modificare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în vederea includerii substanței cletodim ca substanță activă și de modificare a Deciziei 2008/934/CE
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar (1), în special articolul 6 alineatul (1),
întrucât:
(1) |
Regulamentele (CE) nr. 451/2000 (2) și (CE) nr. 1490/2002 (3) ale Comisiei stabilesc normele detaliate de punere în aplicare a etapei a treia a programului de lucru menționat la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE și stabilesc o listă de substanțe active care urmează să fie evaluate în vederea unei eventuale includeri a acestora în anexa I la Directiva 91/414/CEE. Lista respectivă include substanța cletodim. |
(2) |
În conformitate cu articolul 11e din Regulamentul (CE) nr. 1490/2002, notificatorul și-a retras sprijinul privind includerea substanței active respective în anexa I la Directiva 91/414/CEE în termen de două luni de la primirea proiectului de raport de evaluare. În consecință, Decizia 2008/934/CE a Comisiei din 5 decembrie 2008 privind neincluderea anumitor substanțe active în anexa I la Directiva 91/414/CEE a Consiliului, precum și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin aceste substanțe (4) a fost adoptată privind neincluderea substanței cletodim. |
(3) |
În conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE, notificatorul inițial (denumit în continuare „solicitantul”) a depus o nouă cerere solicitând aplicarea procedurii accelerate, astfel cum se prevede la articolele 14-19 din Regulamentul (CE) nr. 33/2008 al Comisiei din 17 ianuarie 2008 de stabilire a normelor de aplicare a Directivei 91/414/CEE a Consiliului în privința unei proceduri ordinare și a unei proceduri accelerate de evaluare a substanțelor active prevăzute în programul de lucru menționat la articolul 8 alineatul (2) din directiva respectivă, dar care nu au fost incluse în anexa I la aceasta (5). |
(4) |
Cererea a fost transmisă Țărilor de Jos, care a fost desemnat stat membru raportor prin Regulamentul (CE) nr. 1490/2002. Perioada de timp pentru procedura accelerată a fost respectată. Specificațiile substanței active și utilizările indicate sunt identice cu cele care au făcut obiectul Deciziei 2008/934/CE. Cererea respectivă este conformă, de asemenea, cu celelalte cerințe de fond și de procedură de la articolul 15 din Regulamentul (CE) nr. 33/2008. |
(5) |
Țările de Jos au evaluat informațiile suplimentare transmise de către solicitant și au pregătit un raport suplimentar. Raportul respectiv a fost comunicat Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”) și Comisiei, la data de 1 decembrie 2009. Autoritatea a comunicat raportul suplimentar, pentru observații, celorlalte state membre și solicitantului și a transmis Comisiei observațiile primite. În conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 33/2008 și la solicitarea Comisiei, autoritatea a prezentat Comisiei concluzia sa referitoare la cletodim, la data de 10 septembrie 2010 (6). Proiectul de raport de evaluare, raportul suplimentar și concluzia autorității au fost reexaminate de statele membre și de Comisie în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și au fost finalizate la data de 28 ianuarie 2011 sub forma raportului de reexaminare al Comisiei privind substanța cletodim. |
(6) |
Diferitele examinări efectuate au arătat că produsele de protecție a plantelor care conțin cletodim pot îndeplini, în general, cerințele prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 91/414/CEE, în special în ceea ce privește utilizările examinate și precizate în raportul de reexaminare al Comisiei. Prin urmare, substanța activă cletodim ar trebui să fie inclusă în anexa I, pentru a garanta faptul că în toate statele membre autorizațiile pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță activă sunt emise în conformitate cu prevederile directivei menționate. |
(7) |
Fără a aduce atingere acestei concluzii, este oportun să se obțină informații suplimentare privind anumite aspecte specifice. Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 91/414/CEE prevede că includerea unei substanțe în anexa I poate face obiectul anumitor condiții. Prin urmare, este necesară solicitarea prezentării de către solicitant a unor informații suplimentare care să confirme, pe baza celor mai recente cunoștințe științifice, rezultatele evaluării riscului privind evaluările expunerii solului și apelor subterane și definiția reziduurilor pentru evaluarea riscului. |
(8) |
Înainte de includerea unei substanțe active în anexa I ar trebui acordat un termen rezonabil pentru a permite statelor membre și părților interesate să se pregătească pentru îndeplinirea noilor cerințe care decurg din această includere. |
(9) |
Fără a aduce atingere obligațiilor prevăzute în Directiva 91/414/CEE ca urmare a includerii unei substanțe active în anexa I, statele membre ar trebui să dispună de un termen de șase luni de la includere pentru a reexamina autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin cletodim, pentru a se asigura că sunt respectate cerințele prevăzute în Directiva 91/414/CEE, în special la articolul 13, precum și condițiile relevante prevăzute în anexa I. După caz, statele membre ar trebui să modifice, să înlocuiască sau să retragă autorizațiile existente, în conformitate cu dispozițiile Directivei 91/414/CEE. Prin derogare de la termenul menționat anterior, ar trebui să se prevadă un termen mai lung pentru prezentarea și evaluarea dosarului complet, prevăzut în anexa III, al fiecărui produs de protecție a plantelor pentru fiecare utilizare preconizată, în conformitate cu principiile unitare enunțate în Directiva 91/414/CEE. |
(10) |
Experiența dobândită din includerile precedente în anexa I la Directiva 91/414/CEE ale substanțelor active evaluate în cadrul Regulamentului (CEE) nr. 3600/92 al Comisiei din 11 decembrie 1992 de stabilire a normelor de punere în aplicare a primei etape a programului de lucru prevăzut la articolul 8 alineatul (2) din Directiva 91/414/CEE a Consiliului privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare (7) a arătat că pot interveni dificultăți în interpretarea obligațiilor titularilor de autorizații existente în ceea ce privește accesul la informații. Prin urmare, pentru a se evita noi dificultăți, pare necesară clarificarea obligațiilor statelor membre, în special a obligației de a verifica dacă titularul unei autorizații demonstrează că are acces la un dosar care respectă cerințele din anexa II la directiva menționată anterior. Această clarificare nu impune însă obligații noi statelor membre sau titularilor de autorizații în raport cu directivele de modificare a anexei I adoptate până în prezent. |
(11) |
Prin urmare, Directiva 91/414/CEE ar trebui modificată în consecință. |
(12) |
Decizia 2008/934/CE prevede neincluderea substanței cletodim și retragerea autorizațiilor pentru produsele de protecție a plantelor care conțin această substanță până la 31 decembrie 2011. Este necesar să se elimine rândul referitor la cletodim din anexa la decizia respectivă. |
(13) |
Prin urmare, Decizia 2008/934/CE ar trebui modificată în consecință. |
(14) |
Măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală, |
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Anexa I la Directiva 91/414/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
Articolul 2
Rândul referitor la cletodim din anexa la Decizia 2008/934/CE se elimină.
Articolul 3
Statele membre adoptă și publică până la 30 noiembrie 2011 actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
Statele membre aplică aceste acte de la 1 decembrie 2011.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 4
(1) Atunci când este necesar, statele membre modifică sau retrag, până la 30 noiembrie 2011, autorizațiile existente pentru produsele de protecție a plantelor care conțin cletodim ca substanță activă, în conformitate cu Directiva 91/414/CEE.
Până la această dată, statele membre verifică, în special, dacă se respectă condițiile referitoare la cletodim din anexa I la directiva menționată, cu excepția celor din partea B a rubricii corespunzătoare acestei substanțe active, precum și dacă titularul autorizației deține un dosar sau are acces la un dosar care îndeplinește cerințele din anexa II la directiva menționată, în conformitate cu condițiile prevăzute la articolul 13.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), până la 31 mai 2011 cel târziu, pentru fiecare produs de protecție a plantelor autorizat care conține cletodim fie ca substanță activă unică, fie ca una dintre substanțele active cuprinse în anexa I la Directiva 91/414/CEE, statele membre reevaluează produsul în conformitate cu principiile unitare prevăzute în anexa VI la Directiva 91/414/CEE, pe baza unui dosar care îndeplinește cerințele din anexa III la respectiva directivă și luând în considerare partea B a rubricii din anexa I la respectiva directivă cu privire la cletodim. Pe baza evaluării, statele membre stabilesc dacă produsul îndeplinește condițiile menționate la articolul 4 alineatul (1) literele (b), (c), (d) și (e) din Directiva 91/414/CEE.
În urma acelei determinări, statele membre:
(a) |
în cazul unui produs care conține cletodim ca substanță activă unică, după caz, modifică sau retrag autorizația până la 31 mai 2015 cel târziu; sau |
(b) |
în cazul unui produs care conține cletodim ca una dintre mai multe substanțe active, modifică sau retrag autorizația, după caz, până la 31 mai 2015 sau până la data stabilită pentru a efectua această modificare sau retragere în directiva sau directivele respective care a(u) adăugat substanța sau substanțele în cauză în anexa I la Directiva 91/414/CEE, dacă ultima dată este ulterioară celei dintâi. |
Articolul 5
Prezenta directivă intră în vigoare la data de 1 iunie 2011.
Articolul 6
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 2 martie 2011.
Pentru Comisie
Președintele
José Manuel BARROSO
(1) JO L 230, 19.8.1991, p. 1.
(2) JO L 55, 29.2.2000, p. 25.
(3) JO L 224, 21.8.2002, p. 23.
(4) JO L 333, 11.12.2008, p. 11.
(6) Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară; Conclusion on the peer review of the pesticide risk assessment of the active substance clethodim (Concluzia evaluării inter pares a riscului utilizării ca pesticid a substanței active cletodim). EFSA Journal 2010; 8(9):1771. [93 pp.]. doi:10.2903/j.efsa.2010.1771. Disponibil la adresa: www.efsa.europa.eu
(7) JO L 366, 15.12.1992, p. 10.
ANEXĂ
La sfârșitul tabelului din anexa I la Directiva 91/414/CEE se adaugă următoarea rubrică:
Nr. |
Denumire comună, numere de identificare |
Denumire IUPAC |
Puritate (1) |
Data intrării în vigoare |
Data expirării includerii |
Dispoziții specifice |
||||
„336 |
Cletodim Nr. CAS: 99129-21-2 Nr. CIPAC: 508 |
(5RS)-2-{(1EZ)-1-[(2E)-3-cloroalliloxiimino]propil}-5-[(2RS)-2-(etiltio)propil]-3-hidroxiciclohex-2-en-1-onă |
≥ 930 g/kg Impurități: toluen max. 4 g/kg |
1 iunie 2011 |
31 mai 2021 |
PARTEA A Se pot autoriza numai utilizările ca erbicid pentru sfecla de zahăr. PARTEA B Pentru punerea în aplicare a principiilor uniforme din anexa VI, se iau în considerare concluziile raportului de reexaminare pentru cletodim, în special apendicele I și II, în forma lor finalizată în cadrul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală la 28 ianuarie 2011. Cu ocazia acestei evaluări generale, statele membre acordă o atenție deosebită protecției organismelor acvatice, păsărilor și mamiferelor și se asigură că în condițiile de utilizare este prevăzută aplicarea de măsuri adecvate de reducere a riscurilor. Statele membre în cauză solicită prezentarea de informații de confirmare, pe baza celor mai recente cunoștințe științifice, privind:
Statele membre în cauză se asigură că solicitantul furnizează Comisiei aceste informații de confirmare până la 31 mai 2013.” |
(1) Detalii suplimentare privind identitatea și specificațiile substanței active se găsesc în raportul de reexaminare.
DECIZII
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/53 |
DECIZIA 2011/137/PESC A CONSILIULUI
din 28 februarie 2011
privind măsuri restrictive având în vedere situația din Libia
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
Având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 29,
întrucât:
(1) |
La 23 februarie 2011, Uniunea Europeană și-a exprimat îngrijorarea profundă privind situația în curs din Libia. UE a condamnat cu fermitate violența și uzul de forță împotriva civililor și a deplâns represiunea îndreptată împotriva demonstranților pașnici. |
(2) |
UE a reiterat apelul său la încetarea imediată a uzului de forță și la inițierea demersurilor de soluționare a cererilor legitime ale populației. |
(3) |
La 26 februarie 2011, Consiliul de Securitate al Organizației Națiunilor Unite („Consiliul de Securitate”) a adoptat Rezoluția 1970 [„RCSONU 1970 (2011)”] care a introdus măsuri restrictive împotriva Libiei și împotriva persoanelor și a entităților implicate în încălcările grave ale drepturilor omului îndreptate împotriva populației din Libia, inclusiv prin implicarea în atacuri îndreptate împotriva populației și a instalațiilor civile, cu încălcarea dreptului internațional. |
(4) |
Având în vedere gravitatea situației din Libia, UE consideră necesară impunerea unor măsuri restrictive suplimentare. |
(5) |
În plus, este necesar ca Uniunea să acționeze în continuare pentru a pune în aplicare anumite măsuri, |
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Se interzice vânzarea, furnizarea, transferul sau exportul în mod direct sau indirect, către Libia, de către resortisanți ai statelor membre sau de pe teritoriul statelor membre sau tranzitând teritoriul statelor membre ori folosind nave sau aeronave aflate sub pavilionul statelor membre, de armament și de materiale conexe de toate tipurile, inclusiv arme și muniții, vehicule și echipamente militare, echipamente paramilitare și piese de schimb pentru cele de mai sus, precum și echipamente care ar putea fi folosite pentru represiunea internă, indiferent dacă acestea sunt sau nu originare de pe teritoriile acestora.
(2) Se interzic următoarele:
(a) |
furnizarea, în mod direct sau indirect, către orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism din Libia sau pentru utilizare în Libia, de asistență tehnică, de formare sau alt tip de asistență, inclusiv furnizarea de personal înarmat mercenar, în legătură cu activități militare sau cu furnizarea, întreținerea și utilizarea materialelor menționate la alineatul (1); |
(b) |
furnizarea, în mod direct sau indirect, către orice persoană fizică sau juridică, entitate sau organism din Libia sau pentru utilizare în Libia, de asistență financiară în legătură cu activități militare sau cu furnizarea, întreținerea și utilizarea materialelor menționate la alineatul (1); |
(c) |
participarea în cunoștință de cauză și deliberată la activități care au drept scop sau efect eludarea interdicțiilor menționate la litera (a) sau la litera (b). |
Articolul 2
(1) Articolul 1 nu se aplică:
(a) |
furnizării, vânzării sau transferului de echipamente militare neletale care ar putea fi folosite pentru represiune internă, destinate exclusiv uzului umanitar și de protecție; |
(b) |
altor tipuri de furnizări, vânzări sau transferuri de arme și materiale conexe; |
(c) |
acordării de asistență tehnică, formare sau alt tip de asistență, inclusiv personal, în legătură cu astfel de echipamente; |
(d) |
acordării de asistență financiară în legătură cu astfel de echipamente; |
după cum a fost aprobat anterior, după caz, de către comitetul instituit în temeiul punctului 24 din RCSONU 1970 (2011) („Comitetul”):
(2) Articolul 1 nu se aplică furnizării, vânzării sau transferului de îmbrăcăminte de protecție, inclusiv vestele antiglonț și căștile militare, exportate temporar către Libia, exclusiv pentru uz personal, de către personalul ONU, al Uniunii Europene sau al statelor membre ale acesteia, de către reprezentanții mass-media și de către persoanele angajate în cadrul programelor umanitare și de dezvoltare și personalul asociat.
Articolul 3
Este interzisă achiziționarea din Libia, de către resortisanții statelor membre sau cu ajutorul navelor sau aeronavelor aflate sub pavilionul acestora, a articolele prevăzute la articolul 1 alineatul (1), fie că provin sau nu de pe teritoriul Libiei.
Articolul 4
(1) Statele membre, în acord cu autoritățile naționale și în conformitate cu legislația internă și cu dreptul internațional, în special cu dreptul mării și cu acordurile relevante privind aviația civilă internațională, controlează toate încărcăturile aeronavelor sau vaselor cu destinația Libia sau provenite din această țară pe teritoriul acestora, inclusiv pe aeroporturile și în porturile proprii, în condițiile în care există motive întemeiate de a presupune că încărcătura respectivă conține mărfuri a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice conform prezentei decizii.
(2) În momentul descoperirii, statele membre confiscă și înlătură (de exemplu distrugându-le, făcându-le inoperabile, stocându-le sau transferându-le într-un alt stat decât cel de origine sau de destinație spre înlăturare) articolele a căror furnizare, vânzare, transfer sau export se interzice în temeiul prezentei decizii.
(3) Statele membre cooperează, în conformitate cu legislația lor internă, în cazul inspecțiilor și al activităților de înlăturare efectuate în temeiul alineatelor (1) și (2).
(4) Aeronavele și navele care transportă încărcături către și dinspre Libia sunt supuse obligației de informare suplimentară înainte de sosire sau înainte de plecare, cu privire la toate bunurile introduse pe teritoriul unui stat membru sau scoase în afara acestuia.
Articolul 5
(1) Statele membre iau măsurile necesare pentru a împiedica intrarea sau trecerea în tranzit pe teritoriul lor:
(a) |
a persoanelor enumerate în anexa I la Rezoluția 1970 (2011), precum și a celorlalte persoane desemnate de Consiliul de Securitate sau de către comitet în conformitate cu punctul 22 din Rezoluția 1970, după cum se prevede în anexa I; |
(b) |
a persoanelor care nu intră sub incidența anexei I implicate sau complice la ordonarea, controlarea sau conducerea în alt mod a săvârșirii de încălcări grave ale drepturilor omului împotriva populației din Libia, inclusiv prin implicarea sau complicitatea la planificarea, comandarea, ordonarea sau conducerea de atacuri, cu încălcarea dreptului internațional, inclusiv de bombardamente aeriene, împotriva populației și a instalațiilor civile sau care acționează pentru sau în numele acestora sau la ordinul acestora, astfel cum se prevede în anexa II. |
(2) Alineatul (1) nu obligă un stat membru să refuze intrarea pe teritoriul său a propriilor resortisanți.
(3) Alineatul (1) litera (a) nu se aplică în cazul în care Comitetul stabilește că:
(a) |
o călătorie este justificată din considerente umanitare, inclusiv obligații religioase; sau |
(b) |
o derogare ar favoriza realizarea obiectivelor în privința păcii și reconcilierii naționale în Libia și a stabilității în regiune; |
(4) Alineatul (1) litera (a) nu se aplică în cazul în care:
(a) |
intrarea sau tranzitul sunt necesare pentru îndeplinirea procedurilor judiciare; |
(b) |
un stat membru hotărăște în funcție de fiecare caz în parte că o astfel de intrare sau tranzit sunt necesare pentru a face să avanseze pacea și stabilitatea în Libia și ulterior adoptării unei astfel de decizii statul membru notifică comitetul în termen de patruzeci și opt de ore. |
(5) Alineatul (1) litera (b) nu aduce atingere cazurilor în care unui stat membru îi revine o obligație de drept internațional, și anume:
(a) |
în calitate de țară-gazdă a unei organizații internaționale interguvernamentale; |
(b) |
în calitate de țară-gazdă a unei conferințe internaționale organizate de ONU sau sub auspiciile acesteia; |
(c) |
în temeiul unui acord multilateral care conferă privilegii și imunități; sau |
(d) |
în temeiul Tratatului de conciliere din 1929 (Pactul de la Lateran) încheiat de Sfântul Scaun (Statul Vatican) și Italia. |
(6) Se consideră că alineatul (5) se aplică de asemenea în cazul în care un stat membru este țara-gazdă a Organizației pentru Securitate și Cooperare în Europa (OSCE).
(7) Consiliul este informat în mod corespunzător în toate cazurile în care un stat membru acordă o derogare în temeiul alineatelor (5) sau (6).
(8) Statele membre pot face derogări de la măsurile impuse la alineatul (1) litera (b), atunci când deplasarea unei persoane se justifică din motive umanitare urgente sau atunci când persoana respectivă se deplasează pentru a asista la reuniuni interguvernamentale, inclusiv la reuniuni inițiate de Uniune sau la reuniuni găzduite de un stat membru care asigură președinția OSCE, în cazul în care în cadrul acestora se poartă un dialog politic care vizează direct promovarea democrației, a drepturilor omului și a statului de drept în Libia.
(9) Un stat membru care dorește să acorde derogările menționate la alineatul (8) informează Consiliul în scris în acest sens. Derogarea se consideră acordată, cu excepția cazului în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică obiecții în scris, în termen de două zile lucrătoare de la primirea notificării privind derogarea propusă. În cazul în care unul sau mai mulți membri ai Consiliului ridică o obiecție, Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate decide să acorde derogarea propusă.
(10) În cazurile în care, în temeiul alineatelor (5), (6) și (8), un stat membru autorizează intrarea sau tranzitul pe teritoriul său pentru persoanele enumerate în anexă, autorizația se limitează la scopul pentru care a fost acordată și la persoanele la care se referă.
Articolul 6
(1) Toate fondurile, alte active financiare și resurse economice care, în mod direct sau indirect, se află în proprietatea sau sunt controlate de:
(a) |
persoanele și entitățile enumerate în anexa II la RCSONU 1970 (2011), precum și celelalte persoane și entități desemnate de Consiliul de Securitate sau de către comitet în conformitate cu punctul 22 din RCSONU 1970 (2011), sau de persoane sau entități care acționează în numele sau la ordinul acestora sau de entități deținute sau controlate de către acestea, după cum se prevede în anexa III; |
(b) |
de persoanele și entitățile care nu intră sub incidența anexei III implicate sau complice la ordonarea, controlarea sau conducerea în alt mod a săvârșirii de încălcări grave ale drepturilor omului împotriva populației din Libia, inclusiv prin implicarea sau complicitatea la planificarea, comandarea, ordonarea sau conducerea de atacuri, cu încălcarea dreptului internațional, inclusiv de bombardamente aeriene, împotriva populației și a instalațiilor civile sau persoane sau entități care acționează în numele sau la ordinul acestora, astfel cum se prevede în anexa IV; |
sunt înghețate.
(2) Niciun fond și nici alte active financiare sau resurse economice nu se pun la dispoziția persoanelor fizice sau juridice sau a entităților menționate la alineatul (1) sau în beneficiul acestora, în mod direct sau indirect.
(3) Pot fi acordate derogări pentru fonduri, active financiare și resurse economice care sunt:
(a) |
necesare pentru cheltuieli de bază, inclusiv cele destinate alimentelor, chiriilor sau rambursărilor de împrumuturi ipotecare, medicamentelor și cheltuielilor medicale, impozitelor, primelor de asigurare și serviciilor publice; |
(b) |
destinate exclusiv plății unor onorarii rezonabile și rambursării cheltuielilor suportate în legătură cu prestarea unor servicii juridice în conformitate cu legislațiile naționale; sau |
(c) |
sunt destinate exclusiv plății unor onorarii și comisioane corespunzătoare păstrării sau gestionării curente a fondurilor, a altor tipuri de asistență financiară și resurse economice înghețate, în conformitate cu legislația națională; |
după notificarea comitetului de către statul membru în cauză, după caz, cu privire la intenția sa de a autoriza accesul la astfel de fonduri, alte active financiare sau resurse economice și în lipsa unei decizii defavorabile din partea comitetului în termen de cinci zile lucrătoare de la această notificare.
(4) De asemenea, pot fi acordate derogări pentru fondurile sau resursele economice care:
(a) |
sunt necesare pentru a efectua cheltuieli extraordinare, după notificarea comitetului de către statul membru în cauză și după aprobarea de către acest comitet; sau |
(b) |
fac obiectul unui privilegiu sau al unei hotărâri judecătorești, administrative sau arbitrale, caz în care fondurile, celelalte active financiare și resurse economice pot fi utilizate în acest scop, cu condiția ca privilegiul sau hotărârea să fie anterioare adoptării RCSONU 1970 (2011) și să nu fie în beneficiul unei persoane sau al unei entități prevăzute la alineatul (1), după notificarea comitetului de către statul membru în cauză, după caz; |
(5) Alineatul (1) nu împiedică o persoană sau o entitate desemnată să efectueze o plată datorată în temeiul unui contract semnat înainte de introducerea în listă a unei astfel de persoane sau entități, cu condiția ca statul membru relevant să fi determinat faptul că plata nu este primită în mod direct sau indirect de către o persoană sau entitate menționată la alineatul (1) și după notificarea comitetului de către statul membru relevant, după caz, cu privire la intenția de a primi o astfel de plată sau de a autoriza deblocarea fondurilor, a altor active financiare sau resurse economice în acest scop, cu zece zile anterior unei astfel de autorizări.
(6) Alineatul (2) nu se aplică cumulului în conturile înghețate reprezentat de:
(a) |
dobânzile sau a alte câștiguri generate de conturile respective; sau |
(b) |
plăți cuvenite în baza unor contracte, acorduri sau obligații care au apărut înainte de data la care aceste conturi au devenit obiectul unor măsuri restrictive, |
cu condiția ca aceste dobânzi, alte beneficii și plăți să facă în continuare obiectul alineatului (1).
Articolul 7
Nu se va da curs niciunei cereri, inclusiv cererilor de despăgubire sau oricăror alte cereri de aceeași natură, cum ar fi cererile de compensare sau cererile de chemare în garanție, în legătură cu orice contract sau tranzacție a cărei desfășurare a fost afectată, în mod direct sau indirect, integral sau parțial, de măsurile luate în temeiul RCSONU 1970 (2011), inclusiv de măsurile luate de Uniune sau de orice stat membru în conformitate cu deciziile relevante ale Consiliului de Securitate sau măsurile prevăzute de prezenta decizie, necesare pentru punerea în aplicare a deciziilor sau în legătură cu aceasta, din partea persoanelor sau entităților desemnate în anexele I, II, III sau IV sau a oricărei alte persoane sau entități din Libia, inclusiv din partea Guvernului Libiei, sau a oricărei persoane sau entități care prezintă o cerere prin intermediul sau în beneficiul unei astfel de persoane sau entități.
Articolul 8
(1) Consiliul aplică modificările aduse anexelor I și III pe baza hotărârilor luate de către Consiliul de Securitate sau de către comitet.
(2) Consiliul, acționând la propunerea statelor membre sau a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, stabilește listele din anexele II și IV și adoptă modificările la acestea.
Articolul 9
(1) În cazul în care Consiliul de Securitate sau comitetul includ pe listă o persoană sau o entitate, Consiliul include respectiva persoană sau entitate în anexele I sau III.
(2) În cazul în care Consiliul decide să supună o persoană sau o entitate măsurilor prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (b) și la articolul 6 alineatul (1) litera (b), acesta modifică anexele II și IV în consecință.
(3) Consiliul comunică decizia sa persoanei sau entității prevăzute la alineatele (1) și (2), inclusiv motivele pentru includerea pe listă, fie direct, dacă dispune de adresa acestora, fie prin publicarea unui anunț care oferă persoanei sau entității în cauză posibilitatea de a prezenta observații.
(4) În cazul în care sunt transmise observații sau sunt prezentate dovezi substanțiale noi, Consiliul își reexaminează decizia și informează în consecință persoana sau entitatea în cauză.
Articolul 10
(1) Anexele I, II, III și IV cuprind motivele pentru includerea pe listă a persoanelor și entităților în cauză, furnizate de Consiliul de Securitate sau de comitet cu privire la anexele I și III.
(2) Anexele I, II, III și IV conțin, de asemenea, în cazul în care acestea sunt disponibile, informațiile necesare pentru identificarea persoanelor sau entităților vizate, astfel cum sunt furnizate de Consiliul de Securitate sau de comitet pentru anexele I și III. În ceea ce privește persoanele, astfel de informații pot cuprinde numele, inclusiv pseudonimele, data și locul nașterii, cetățenia, numărul de pașaport și de carte de identitate, sexul, adresa (dacă este cunoscută) și funcția sau profesia. În ceea ce privește entitățile, astfel de informații pot cuprinde numele, locul și data înregistrării, numărul de înregistrare și sediul. De asemenea, în anexele I și III se menționează data desemnării de către Consiliul de Securitate sau de către comitet.
Articolul 11
Pentru ca măsurile stabilite prin prezenta decizie să aibă cel mai mare impact posibil, Uniunea încurajează statele terțe să adopte măsuri restrictive similare.
Articolul 12
(1) Prezenta decizie este revizuită, modificată sau abrogată după caz, în special în acord cu deciziile relevante ale Consiliului de Securitate.
(2) Măsurile menționate la articolul 5 alineatul (1) litera (b) și la articolul 6 alineatul (1) litera (b) sunt revizuite la intervale periodice și cel puțin o dată la 12 luni. Acestea încetează să se aplice în privința persoanelor și entităților în cauză în cazul în care Consiliul stabilește, în conformitate cu procedura menționată la articolul 8 alineatul (2), că nu mai sunt îndeplinite condițiile de punere în aplicare a acestora.
Articolul 13
Prezenta decizie întră în vigoare la data adoptării sale.
Adoptată la Bruxelles, 28 februarie 2011.
Pentru Consiliu
Președintele
MARTONYI J.
ANEXA I
Lista persoanelor menționate la articolul 5 alineatul (1) litera (a)
(1) |
AL-BAGHDADI, Dr Abdulqader Mohammed Numărul pașaportului: B010574. Născut la: 01.07.1950. Șeful biroului de legătură al Comitetelor revoluționare. Comitetele revoluționare sunt implicate în actele de violență îndreptate împotriva demonstranților. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(2) |
DIBRI, Abdulqader Yusef Data nașterii: 1946. Locul nașterii: Houn, Libia. Șeful securității personale a lui Moammer KADHAFI. Responsabil de asigurarea securității regimului. În trecut, s-a aflat la originea unor acte de violență îndreptate împotriva dizidenților. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(3) |
DORDA, Abu Zayd Umar Director al Organizației pentru Securitate Externă. Fidel al regimului. Șeful agenției de informații externe. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(4) |
JABIR, General-maior Abu Bakr Yunis Data nașterii: 1952. Locul nașterii: Jalo, Libia. Ministrul Apărării. Responsabil pentru ansamblul acțiunilor forțelor armate. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(5) |
MATUQ, Matuq Mohammed Data nașterii: 1956. Locul nașterii: Khoms. Secretar pentru serviciile publice. Membru influent al regimului. Implicat în Comitetele revoluționare. În trecut, a fost responsabil de eliminarea dizidenței și a violențelor. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(6) |
KADHAF AL-DAM, Sayyid Mohammed Data nașterii:1948. Locul nașterii: Sirte, Libia. Vărul lui Moammer KADHAFI. În anii '80, Sayyid a fost implicat în campania de asasinare a dizidenților și este considerat responsabil de moartea mai multor persoane în Europa. De asemenea, se consideră că a fost implicat în cumpărarea de arme. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(7) |
KADHAFI, Aisha Moammer Data nașterii: 1978. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiica lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(8) |
KADHAFI, Hannibal Moammer Numărul pașaportului: B/002210. Născut la: 20.09.1975. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(9) |
KADHAFI, Khamis Moammer Data nașterii: 1978. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Comanda unităților militare implicate în reprimarea demonstrațiilor. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(10) |
KADHAFI, Mohammed Moammer Data nașterii: 1970. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(11) |
KADHAFI, Moammer Mohammed Abu Minyar Data nașterii: 1942. Locul nașterii: Sirte, Libia. Conducătorul Revoluției, Comandant Suprem al Forțelor Armate. Responsabil de ordonarea reprimării demonstrațiilor, încălcări ale drepturilor omului. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(12) |
KADHAFI, Mutassim Data nașterii: 1976. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Consilier de securitate națională. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(13) |
KADHAFI, Saadi Numărul pașaportului: 014797. Născut la: 25.05.1973. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Comandantul forțelor speciale. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Comanda unităților militare implicate în reprimarea demonstrațiilor. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(14) |
KADHAFI, Saif al-Arab Data nașterii: 1982. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(15) |
KADHAFI, Saif al-Islam Numărul pașaportului: B014995. Născut la: 25.06.1972. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Director, Fundația Kadhafi. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Declarații publice incendiare incitând la violență împotriva manifestanților. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(16) |
AL-SENUSSI, Colonel Abdullah Data nașterii: 1949. Locul nașterii: Sudan. Director, Serviciile secrete militare. Implicare a serviciilor secrete militare în reprimarea demonstrațiilor. În trecut, suspectat de implicare în masacrul de la închisoarea Abu Selim. Condamnat in absentia pentru bombardarea zborului UTA. Cumnatul lui Moammer KADHAFI. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
ANEXA II
Lista persoanelor menționate la articolul 5 alineatul (1) litera (b)
|
Nume |
Informații de identificare |
Motive |
Data includerii în listă |
1. |
ABDULHAFIZ, Colonel Mas’ud |
Funcție: Comandant al Forțelor Armate |
Al treilea în ierarhia de comandă a forțelor armate. Rol important în serviciile secrete militare. |
28.2.2011 |
2. |
ABDUSSALAM, Abdussalam Mohammed |
Funcție: Director responsabil de combaterea terorismului în cadrul Organizației pentru Securitate Externă Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Tripoli, Libia. |
Membru marcant al Comitetului revoluționar. Colaborator apropiat al lui Moammer KADHAFI. |
28.2.2011 |
3. |
ABU SHAARIYA |
Funcție: Director adjunct, Organizația pentru Securitate Externă |
Membru marcant al regimului. Cumnatul lui Moammer KADHAFI. |
28.2.2011 |
4. |
ASHKAL, Al-Barrani |
Funcție: Director adjunct, Serviciile secrete militare |
Membru influent al regimului. |
28.2.2011 |
5. |
ASHKAL, Omar |
Funcție: Director, Mișcarea Comitetelor Revoluționare Locul nașterii: Sirte, Libia |
Comitetele revoluționare sunt implicate în actele de violență îndreptate împotriva demonstranților. |
28.2.2011 |
6. |
KADHAF AL-DAM, Ahmed Mohammed |
Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Egipt |
Vărul lui Moammer KADHAFI. Din 1995, se consideră că se află la comanda unui batalion de armată de elită responsabil de asigurarea securității personale a lui Kadhafi și că deține un rol-cheie în cadrul Organizației pentru Securitate Externă. A fost implicat în planificarea unor operațiuni împotriva dizidenților libieni din străinătate și a fost direct implicat în activități teroriste. |
28.2.2011 |
7. |
AL-BARASSI, Safia Farkash |
Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Al Bayda, Libia |
Soția lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
8. |
SALEH, Bachir |
Data nașterii: 1946 Locul nașterii: Traghen |
Șeful de cabinet al liderului. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
9. |
General TOHAMI, Khaled |
Data nașterii: 1946 Locul nașterii: Genzur |
Directorul Oficiului de Securitate Internă. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
10. |
FARKASH, Mohammed Boucharaya |
Data nașterii: 1 iulie 1949 Locul nașterii: Al-Bayda |
Director de informații în cadrul Oficiului de Securitate Externă. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
ANEXA III
Lista persoanelor și a entităților menționate la articolul 6 alineatul (1) litera (a)
(1) |
KADHAFI, Aisha Moammer Data nașterii: 1978. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiica lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(2) |
KADHAFI, Hannibal Moammer Numărul pașaportului: B/002210. Născut la: 20.09.1975. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(3) |
KADHAFI, Khamis Moammer Data nașterii: 1978. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Comanda unităților militare implicate în reprimarea demonstrațiilor. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(4) |
KADHAFI, Moammer Mohammed Abu Minyar Data nașterii: 1942. Locul nașterii: Sirte, Libia. Conducătorul Revoluției, Comandant Suprem al Forțelor Armate. Responsabil de ordonarea reprimării demonstrațiilor, încălcări ale drepturilor omului. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(5) |
KADHAFI, Mutassim Data nașterii: 1976. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Consilier de securitate națională. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
(6) |
KADHAFI, Saif al-Islam Director, Fundația Kadhafi. Numărul pașaportului: B014995. Data nașterii: 25.06.1972. Locul nașterii: Tripoli, Libia. Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Declarații publice incendiare incitând la violență împotriva manifestanților. Data identificării de către ONU: 26.2.2011. |
ANEXA IV
Lista persoanelor și a entităților menționate la articolul 6 alineatul (1) litera (b)
|
Nume |
Informații de identificare |
Motive |
Data includerii în listă |
||||
1. |
ABDULHAFIZ, Colonel Mas’ud |
Funcție: Comandant al Forțelor Armate |
Al treilea în ierarhia de comandă a forțelor armate. Rol important în serviciile secrete militare. |
28.2.2011 |
||||
2. |
ABDUSSALAM, Abdussalam Mohammed |
Funcție: Director responsabil de combaterea terorismului în cadrul Organizației pentru Securitate Externă Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Tripoli, Libia |
Membru marcant al Comitetului revoluționar. Colaborator apropiat al lui Moammer KADHAFI. |
28.2.2011 |
||||
3. |
ABU SHAARIYA |
Funcție: Director adjunct, Organizația pentru Securitate Externă |
Membru marcant al regimului. Cumnatul lui Moammer KADHAFI. |
28.2.2011 |
||||
4. |
ASHKAL, Al-Barrani |
Funcție: Director adjunct, Serviciile secrete militare |
Membru influent al regimului. |
28.2.2011 |
||||
5. |
ASHKAL, Omar |
Funcție: Director, Mișcarea Comitetelor Revoluționare Locul nașterii: Sirte, Libia |
Comitetele revoluționare sunt implicate în actele de violență îndreptate împotriva demonstranților. |
28.2.2011 |
||||
6. |
AL-BAGHDADI, Dr Abdulqader Mohammed |
Funcție: Șeful biroului de legătură al Comitetelor revoluționare. Nr. pașaport: B010574. Data nașterii: 1.7.1950 |
Comitetele revoluționare sunt implicate în actele de violență îndreptate împotriva demonstranților. |
28.2.2011 |
||||
7. |
DIBRI, Abdulqader Yusef |
Funcție: Șeful securității personale a lui Moammer KADHAFI. Data nașterii: 1946 Locul nașterii: Houn, Libia |
Responsabil de asigurarea securității regimului. În trecut, s-a aflat la originea unor acte de violență îndreptate împotriva dizidenților. |
28.2.2011 |
||||
8. |
DORDA, Abu Zayd Umar |
Funcție: Director, Organizația pentru Securitate Externă |
Fidel al regimului. Șeful agenției de informații externe. |
28.2.2011 |
||||
9. |
JABIR, General-maior Abu Bakr Yunis |
Funcție: Ministrul Apărarii. Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Jalo, Libia |
Responsabil pentru ansamblul acțiunilor forțelor armate. |
28.2.2011 |
||||
10. |
MATUQ, Matuq Mohammed |
Funcție: Secretar pentru serviciile publice. Data nașterii: 1956 Locul nașterii: Khoms |
Membru influent al regimului. Implicat în Comitetele revoluționare. În trecut, a fost responsabil de eliminarea dizidenței și a violențelor. |
28.2.2011 |
||||
11. |
KADHAF AL-DAM, Ahmed Mohammed |
Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Egipt |
Vărul lui Moammer KADHAFI. Din 1995, se consideră că se află la comanda unui batalion de armată de elită responsabil de asigurarea securității personale a lui Kadhafi și că deține un rol-cheie în cadrul Organizației pentru Securitate Externă. A fost implicat în planificarea unor operațiuni împotriva dizidenților libieni din străinătate și a fost direct implicat în activități teroriste. |
28.2.2011 |
||||
12. |
KADHAF AL-DAM, Ahmed Mohammed |
Data nașterii: 1948 Locul nașterii: Sirte, Libia |
Vărul lui Moammer KADHAFI. În anii '80, Sayyid a fost implicat în campania de asasinare a dizidenților și este considerat responsabil de moartea mai multor persoane în Europa. De asemenea, se consideră că a fost implicat în cumpărarea de arme. |
28.2.2011 |
||||
13. |
KADHAFI, Mohammed Moammer |
Funcție: Președintele Companiei generale de poștă și telecomunicații din Libia Data nașterii: 1970 Locul nașterii: Tripoli, Libia |
Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
14. |
KADHAFI, Saadi |
|
Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. Comanda unităților militare implicate în reprimarea demonstrațiilor. |
28.2.2011 |
||||
15. |
KADHAFI, Saif al-Arab |
Data nașterii: 1982 Locul nașterii: Tripoli, Libia |
Fiul lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
16. |
AL-SENUSSI, Colonel Abdullah (Al-Megrahi) |
Funcție: Director, Serviciile secrete militare. Data nașterii: 1949 Locul nașterii: Sudan |
Implicare a serviciilor secrete militare în reprimarea demonstrațiilor. În trecut, suspectat de implicare în masacrul de la închisoarea Abu Selim. Condamnat in absentia pentru bombardarea zborului UTA. Cumnatul lui Moammer KADHAFI. |
28.2.2011 |
||||
17. |
AL-BARASSI, Safia Farkash |
Data nașterii: 1952 Locul nașterii: Al Bayda, Libia |
Soția lui Moammer KADHAFI. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
18. |
SALEH, Bachir |
Data nașterii: 1946 Locul nașterii: Traghen |
Șeful de cabinet al liderului. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
19. |
General TOHAMI, Khaled |
Data nașterii: 1946 Locul nașterii: Genzur |
Directorul Oficiului de Securitate Internă. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
||||
20. |
FARKASH, Mohammed Boucharaya |
Data nașterii: 1 iulie 1949 Locul nașterii: Al-Bayda |
Director de informații în cadrul Oficiului de Securitate Externă. Asociere strânsă cu regimul. |
28.2.2011 |
III Alte acte
SPAȚIUL ECONOMIC EUROPEAN
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/63 |
DECIZIA NR. 114/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei I (Chestiuni veterinare și fitosanitare) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa I la acord a fost modificată prin Decizia nr. 60/2010 a Comitetului mixt al SEE din 11 iunie 2010 (1). |
(2) |
Regulamentul (CE) nr. 357/2008 al Comisiei din 22 aprilie 2008 de modificare a anexei V la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (2) trebuie încorporat în acord. |
(3) |
Regulamentul (CE) nr. 571/2008 al Comisiei din 19 iunie 2008 de modificare a anexei III la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului privind criteriile de revizuire a programelor anuale de monitorizare a ESB (3) trebuie încorporat în acord. |
(4) |
Regulamentul (CE) nr. 584/2008 al Comisiei din 20 iunie 2008 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2160/2003 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește obiectivul comunitar de diminuare a prevalenței Salmonella Enteritidis și Salmonella Typhimurium la curcani (4) trebuie încorporat în acord. |
(5) |
Regulamentul (CE) nr. 746/2008 al Comisiei din 17 iunie 2008 de modificare a anexei VII la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (5) trebuie încorporat în acord. |
(6) |
Regulamentul (CE) nr. 933/2008 al Comisiei din 23 septembrie 2008 de modificare a anexei la Regulamentul (CE) nr. 21/2004 al Consiliului în ceea ce privește mijloacele de identificare a animalelor și conținutul documentelor de circulație (6) trebuie încorporat în acord. |
(7) |
Regulamentul (CE) nr. 956/2008 al Comisiei din 29 septembrie 2008 de modificare a anexei IV la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (7) trebuie încorporat în acord. |
(8) |
Regulamentul (CE) nr. 1251/2008 al Comisiei din 12 decembrie 2008 de punere în aplicare a Directivei 2006/88/CE a Consiliului în ceea ce privește condițiile și cerințele de certificare pentru introducerea pe piață și importul în Comunitate de animale de acvacultură și produse obținute din aceste animale și de stabilire a unei liste a speciilor-vectori (8) trebuie încorporat în acord. |
(9) |
Regulamentul (CE) nr. 103/2009 al Comisiei din 3 februarie 2009 de modificare a anexelor VII și IX la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (9) trebuie încorporat în acord. |
(10) |
Regulamentul (CE) nr. 129/2009 al Comisiei din 13 februarie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 197/2006 cu privire la validitatea măsurilor tranzitorii referitoare la alimente vechi (10) trebuie încorporat în acord. |
(11) |
Regulamentul (CE) nr. 162/2009 al Comisiei din 26 februarie 2009 de modificare a anexelor III și X la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (11) trebuie încorporat în acord. |
(12) |
Regulamentul (CE) nr. 163/2009 al Comisiei din 26 februarie 2009 de modificare a anexei IV la Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului de stabilire a unor reglementări pentru prevenirea, controlul și eradicarea anumitor forme transmisibile de encefalopatie spongiformă (12) trebuie încorporat în acord. |
(13) |
Regulamentul (CE) nr. 199/2009 al Comisiei din 13 martie 2009 de stabilire a unei măsuri tranzitorii de derogare de la Regulamentul (CE) nr. 2160/2003 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește furnizarea directă de cantități mici de carne proaspătă obținută din efective de pui de carne și de curcani (13) trebuie încorporat în acord. |
(14) |
Regulamentul (CE) nr. 213/2009 al Comisiei din 18 martie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2160/2003 al Parlamentului European și al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1003/2005 în ceea ce privește controlul și testarea salmonelei în efectivele de reproducție din specia Gallus gallus și de curcani (14) trebuie încorporat în acord. |
(15) |
Regulamentul (CE) nr. 759/2009 al Comisiei din 19 august 2009 de modificare a anexei la Regulamentul (CE) nr. 21/2004 al Consiliului de stabilire a unui sistem de identificare și de înregistrare a animalelor din speciile ovină și caprină (15) trebuie încorporat în acord. |
(16) |
Directiva 2008/53/CE a Comisiei din 30 aprilie 2008 de modificare a anexei IV la Directiva 2006/88/CE a Consiliului în ceea ce privește viremia de primăvară a crapului (VPC) (16) trebuie încorporată în acord. |
(17) |
Directiva 2008/71/CE a Consiliului din 15 iulie 2008 privind identificarea și înregistrarea porcinelor (17) trebuie încorporată în acord. |
(18) |
Decizia 2008/392/CE a Comisiei din 30 aprilie 2008 de punere în aplicare a Directivei 2006/88/CE a Consiliului în ceea ce privește pagina de Internet informativă de furnizare prin mijloace electronice a informațiilor cu privire la exploatațiile de acvacultură și întreprinderile de transformare autorizate (18) trebuie încorporată în acord. |
(19) |
Decizia 2008/650/CE a Comisiei din 30 iulie 2008 de modificare a Directivei 82/894/CEE a Consiliului privind notificarea maladiilor la animale în cadrul Comunității pentru a include anumite boli pe lista bolilor cu declarare obligatorie și a elimina encefalomielita enterovirală porcină de pe lista respectivă (19) trebuie încorporată în acord. |
(20) |
Decizia 2008/815/CE a Comisiei din 20 octombrie 2008 de aprobare a anumitor programe naționale privind controlul salmonelei în efectivele de pui de carne din specia Gallus gallus (20) trebuie încorporată în acord. |
(21) |
Decizia 2008/896/CE a Comisiei din 20 noiembrie 2008 privind orientări pentru programele de supraveghere a sănătății animale bazate pe evaluarea riscului prevăzute în Directiva 2006/88/CE a Consiliului (21) trebuie încorporată în acord. |
(22) |
Decizia 2008/908/CE a Comisiei din 28 noiembrie 2008 de autorizare a unor state membre să își revizuiască programul anual de monitorizare a ESB (22) trebuie încorporată în acord. |
(23) |
Decizia 2008/946/CE a Comisiei din 12 decembrie 2008 de punere în aplicare a Directivei 2006/88/CE a Consiliului în ceea ce privește cerințele referitoare la plasarea în carantină a animalelor de acvacultură (23) trebuie încorporată în acord. |
(24) |
Decizia 2009/177/CE a Comisiei din 31 octombrie 2008 de punere în aplicare a Directivei 2006/88/CE a Consiliului în ceea ce privește programele de supraveghere și eradicare și statutul indemn de boală al statelor membre, al zonelor sau al compartimentelor (24) trebuie încorporată în acord. |
(25) |
Decizia 2009/247/CE a Comisiei din 16 martie 2009 de modificare a Deciziei 2003/322/CE în ceea ce privește hrănirea anumitor specii de păsări necrofage în Bulgaria cu anumite materiale de categoria 1 (25) trebuie încorporată în acord. |
(26) |
Decizia 2009/722/CE a Comisiei din 29 septembrie 2009 de modificare a Deciziei 2003/324/CE cu privire la o derogare, pentru anumite animale cu blană din Letonia, de la interdicția de recirculare în lanțul alimentar animal din cadrul aceleiași specii (26) trebuie încorporată în acord. |
(27) |
Decizia 2009/771/CE a Comisiei din 20 octombrie 2009 de aprobare a anumitor programe naționale de control al salmonelei la curcani (27) trebuie încorporată în acord. |
(28) |
Regulamentul (CE) nr. 1251/2008 abrogă Deciziile 1999/567/CE (28) și 2003/390/CE (29) ale Comisiei care sunt încorporate în acord și care, prin urmare, trebuie abrogate în conformitate cu acordul. |
(29) |
Directiva 2008/71/CE abrogă Directiva 92/102/CEE a Consiliului (30), care este încorporată în acord și care, prin urmare, trebuie abrogată în conformitate cu acordul. |
(30) |
Decizia 2009/177/CE abrogă Deciziile 2002/300/CE (31) și 2002/308/CE (32) ale Comisiei, care sunt încorporate în acord și care, prin urmare, trebuie abrogate în conformitate cu acordul. |
(31) |
La alineatul (2) din partea introductivă a capitolului I din anexa I se prevede că dispozițiile referitoare la animalele vii, altele decât peștii și animalele de acvacultură, nu se aplică Islandei și că, în cazul în care un act urmează să nu se aplice sau să se aplice parțial Islandei, se menționează aceasta în legătură cu actul în cauză. Prin urmare, trebuie menționat în legătură cu Directiva 2005/94/CE a Consiliului (33), încorporată deja în acord, că nu se aplică Islandei. |
(32) |
Prezenta decizie se aplică Islandei cu perioada de tranziție specificată la alineatul (2) din partea introductivă a capitolului I din anexa I în domeniile care nu se aplicau Islandei anterior revizuirii acestui capitol prin Decizia nr. 133/2007 a Comitetului mixt al SEE din 26 octombrie 2007 (34). |
(33) |
Prezenta decizie nu se aplică Principatului Liechtenstein, |
DECIDE:
Articolul 1
Capitolul I din anexa I la acord se modifică în conformitate cu dispozițiile din anexa la prezenta decizie.
Articolul 2
Textele Regulamentelor (CE) nr. 357/2008, (CE) nr. 571/2008, (CE) nr. 584/2008, (CE) nr. 746/2008, (CE) nr. 933/2008, (CE) nr. 956/2008, (CE) nr. 1251/2008, (CE) nr. 103/2009, (CE) nr. 129/2009, (CE) nr. 162/2009, (CE) nr. 163/2009, (CE) nr. 199/2009, (CE) nr. 213/2009 și (CE) nr. 759/2009, ale Directivelor 2008/53/CE și 2008/71/CE și ale Deciziilor 2008/392/CE, 2008/650/CE, 2008/815/CE, 2008/896/CE, 2008/908/CE, 2008/946/CE, 2009/177/CE, 2009/247/CE, 2009/722/CE și 2009/771/CE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (35).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 244, 16.9.2010, p. 3.
(2) JO L 111, 23.4.2008, p. 3.
(3) JO L 161, 20.6.2008, p. 4.
(4) JO L 162, 21.6.2008, p. 3.
(5) JO L 202, 31.7.2008, p. 11.
(6) JO L 256, 24.9.2008, p. 5.
(7) JO L 260, 30.9.2008, p. 8.
(8) JO L 337, 16.12.2008, p. 41.
(10) JO L 44, 14.2.2009, p. 3.
(11) JO L 55, 27.2.2009, p. 11.
(12) JO L 55, 27.2.2009, p. 17.
(13) JO L 70, 14.3.2009, p. 9.
(14) JO L 73, 19.3.2009, p. 5.
(15) JO L 215, 20.8.2009, p. 3.
(16) JO L 117, 1.5.2008, p. 27.
(17) JO L 213, 8.8.2008, p. 31.
(18) JO L 138, 28.5.2008, p. 12.
(19) JO L 213, 8.8.2008, p. 42.
(20) JO L 283, 28.10.2008, p. 43.
(21) JO L 322, 2.12.2008, p. 30.
(22) JO L 327, 5.12.2008, p. 24.
(23) JO L 337, 16.12.2008, p. 94.
(24) JO L 63, 7.3.2009, p. 15.
(25) JO L 73, 19.3.2009, p. 20.
(26) JO L 257, 30.9.2009, p. 38.
(27) JO L 275, 21.10.2009, p. 28.
(28) JO L 216, 14.8.1999, p. 13.
(29) JO L 135, 3.6.2003, p. 19.
(30) JO L 355, 5.12.1992, p. 32.
(31) JO L 103, 19.4.2002, p. 24.
(32) JO L 106, 23.4.2002, p. 28.
(33) JO L 10, 14.1.2006, p. 16.
(34) JO L 100, 10.4.2008, p. 27.
(35) Nu au fost semnalate obligații constituționale.
ANEXĂ
Capitolul I din anexa I la acord se modifică după cum urmează:
1. |
În partea 1.1, la punctul 7b [Regulamentul (CE) nr. 21/2004 al Comisiei] se adaugă următorul text:
În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se citesc cu următoarele adaptări: În tabelul codurilor țărilor care figurează în nota de subsol 1 din anexă se adaugă următoarele:
|
2. |
În partea 1.1, textul de la punctul 7 (Decizia 92/102/CEE a Consiliului) se elimină. |
3. |
În partea 1.1, după punctul 7c [Regulamentul (CE) nr. 1760/2000 al Parlamentului European și al Consiliului] se introduce următorul punct:
|
4. |
În partea 3.1 punctul 8a (Directiva 2006/88/CE a Consiliului), partea 4.1 punctul 5a (Directiva 2006/88/CE a Consiliului) și partea 8.1 punctul 4a (Directiva 2006/88/CE a Consiliului) se adaugă următorul text: „ , astfel cum a fost modificată prin:
|
5. |
În partea 3.1, la punctul 5a (Directiva 2005/94/CE a Consiliului) se adaugă următorul text: „Prezentul act nu se aplică Islandei.” |
6. |
În partea 3.1, la punctul 10 (Decizia 82/894/CEE a Comisiei) se adaugă următoarea liniuță:
|
7. |
În partea 3.2, după punctul 41 [Regulamentul (CE) nr. 737/2008 al Comisiei] se introduce următorul punct:
|
8. |
În partea 4.2, textul de la punctul 51 (Decizia 1999/567/CE a Comisiei), punctul 65 (Decizia 2002/300/CE a Comisiei), punctul 66 (Decizia 2002/308/CE a Comisiei) și punctul 72 (Decizia 2003/390/CE a Comisiei) se elimină. |
9. |
În partea 4.2, după punctul 85 [Regulamentul (CE) nr. 504/2008 al Comisiei] se introduc următoarele puncte:
|
10. |
În partea 7.1 punctul 8b [Regulamentul (CE) nr. 2160/2003 al Parlamentului European și al Consiliului] și în partea 7.2 punctul 25 [Regulamentul (CE) nr. 1003/2005 al Comisiei] se adaugă următoarea liniuță:
|
11. |
În partea 7.1, la punctul 12 [Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului] se adaugă următoarele liniuțe:
|
12. |
În partea 7.1, la punctul 12 [Regulamentul (CE) nr. 999/2001 al Parlamentului European și al Consiliului] se adaugă următorul text de adaptare:
|
13. |
În partea 7.2, la punctul 45 [Regulamentul (CE) nr. 197/2006 al Comisiei] se adaugă următoarea liniuță:
|
14. |
În partea 7.2, la punctul 47 [Regulamentul (CE) nr. 646/2007 al Comisiei] se adaugă următorul text: „ , astfel cum a fost modificată prin:
|
15. |
În partea 7.2, după punctul 50 (Decizia 2008/486/CE a Comisiei) se introduc următoarele puncte:
|
16. |
În partea 7.2, după punctul 4i (Decizia 2007/874/CE a Comisiei), la titlul „ACTE DE CARE STATELE AELS ȘI AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE ȚIN CONT ÎN MOD CORESPUNZĂTOR”, se adaugă următoarele puncte:
|
17. |
În partea 7.2, după punctul 41a (Decizia 2007/667/CE a Comisiei), în cadrul titlului „ACTE DE CARE STATELE AELS ȘI AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE ȚIN CONT ÎN MOD CORESPUNZĂTOR”, se adaugă următorul punct:
|
18. |
În partea 7.2, la punctul 42 (Decizia 2003/322/CE a Comisiei), la titlul „ACTE DE CARE STATELE AELS ȘI AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE ȚIN CONT ÎN MOD CORESPUNZĂTOR”, se adaugă următoarea liniuță:
|
19. |
În partea 7.2, la punctul 43 (Decizia 2003/324/CE a Comisiei), la titlul „ACTE DE CARE STATELE AELS ȘI AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE ȚIN CONT ÎN MOD CORESPUNZĂTOR”, se adaugă următoarea liniuță:
|
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/69 |
DECIZIA NR. 115/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei I (Chestiuni veterinare și fitosanitare) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa I la acord a fost modificată prin Decizia nr. 60/2010 a Comitetului mixt al SEE din 11 iunie 2010 (1). |
(2) |
Regulamentul (CE) nr. 180/2008 al Comisiei din 28 februarie 2008 cu privire la Laboratorul comunitar de referință pentru boli ale ecvideelor altele decât pesta cabalină africană și de modificare a anexei VII la Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului (2) trebuie încorporat în acord. |
(3) |
Regulamentul (CE) nr. 616/2009 al Comisiei din 13 iulie 2009 de punere în aplicare a Directivei 2005/94/CE a Consiliului în ceea ce privește aprobarea compartimentelor de creștere a păsărilor de curte și a compartimentelor de creștere a altor păsări captive în privința gripei aviare, precum și a unor măsuri suplimentare de biosecuritate preventivă în aceste compartimente (3) trebuie încorporat în acord. |
(4) |
Regulamentul (CE) nr. 789/2009 al Comisiei din 28 august 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1266/2007 în ceea ce privește protecția împotriva atacurilor vectorilor și cerințele minime pentru programele de monitorizare și supraveghere a bolii limbii albastre (4) trebuie încorporat în acord. |
(5) |
Regulamentul (CE) nr. 1156/2009 al Comisiei din 27 noiembrie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1266/2007 în ceea ce privește condițiile de derogare pentru anumite animale din specii receptive de la interdicția de ieșire prevăzută de Directiva 2000/75/CE a Consiliului (5) trebuie încorporat în acord. |
(6) |
Directiva 2008/119/CE a Consiliului din 18 decembrie 2008 de stabilire a normelor minime privind protecția vițeilor (6) trebuie încorporată în acord. |
(7) |
Directiva 2009/157/CE a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind animalele de reproducție de rasă pură din specia bovine (7) trebuie încorporată în acord. |
(8) |
Decizia 2009/437/CE a Comisiei din 8 iunie 2009 de modificare a Deciziei 2007/268/CE de punere în aplicare a unor programe de supraveghere a gripei aviare la păsările de crescătorie și la păsările sălbatice care urmează a fi aplicate în statele membre (8) trebuie încorporată în acord. |
(9) |
Decizia 2009/600/CE a Comisiei din 5 august 2009 de modificare a Deciziei 2003/467/CE în ceea ce privește declararea anumitor state membre și regiuni ale acestora ca fiind oficial indemne de bruceloza bovină (9) trebuie încorporată în acord. |
(10) |
Decizia 2009/601/CE a Comisiei din 5 august 2009 de modificare a anexei I la Decizia 2004/233/CE în ceea ce privește mențiunile referitoare la Germania din lista laboratoarelor autorizate să controleze eficacitatea vaccinării antirabice a anumitor carnivore domestice (10) trebuie încorporată în acord. |
(11) |
Decizia 2009/621/CE a Comisiei din 20 august 2009 de modificare a Deciziei 2008/185/CE în ceea ce privește includerea Irlandei de Nord pe lista regiunilor în care se aplică un program național aprobat de combatere a bolii Aujeszky (11) trebuie încorporată în acord. |
(12) |
Decizia 2009/761/CE a Comisiei din 15 octombrie 2009 de modificare a Deciziei 2003/467/CE în ceea ce privește declarația conform căreia Scoția este oficial indemnă de tuberculoză bovină (12) trebuie încorporată în acord. |
(13) |
Decizia 2009/779/CE a Comisiei din 22 octombrie 2009 de modificare a anexei I la Decizia 2004/233/CE în ceea ce privește rubrica referitoare la Danemarca din lista laboratoarelor autorizate să controleze eficacitatea vaccinării antirabice a anumitor carnivore domestice (13) trebuie încorporată în acord. |
(14) |
Decizia 2009/869/CE a Comisiei din 27 noiembrie 2009 de modificare a anexelor XI, XII, XV și XVI la Directiva 2003/85/CE a Consiliului privind lista laboratoarelor autorizate să manipuleze virusul viu al febrei aftoase și normele minime de securitate aplicabile acestor laboratoare (14) trebuie încorporată în acord. |
(15) |
Decizia 2009/976/UE a Comisiei din 15 decembrie 2009 de modificare a anexei D la Directiva 64/432/CEE a Consiliului în ceea ce privește testele de diagnostic pentru leucoza enzootică bovină (15) trebuie încorporată în acord. |
(16) |
Directiva 2008/119/CE abrogă Directiva 91/629/CE a Consiliului (16), care este încorporată în acord și care, prin urmare, trebuie abrogată în conformitate cu acordul. |
(17) |
Directiva 2009/157/CE abrogă Directiva 77/504/CE a Consiliului (17), care este încorporată în acord și care, prin urmare, trebuie abrogată în conformitate cu acordul. |
(18) |
Prezenta decizie se referă la legislația privind animalele vii, altele decât peștii și animalele de acvacultură. Legislația privind aceste chestiuni nu se adresează Islandei, astfel cum se prevede în capitolul I partea introductivă alineatul (2) din anexa I la acord. |
(19) |
Prezenta decizie nu se aplică Islandei și Principatului Liechtenstein, |
DECIDE:
Articolul 1
Capitolul I din anexa I la acord se modifică în conformitate cu dispozițiile din anexa la prezenta decizie.
Articolul 2
Textele Regulamentelor (CE) nr. 180/2008, (CE) nr. 616/2009, (CE) nr. 789/2009 și (CE) nr. 1156/2009, ale Directivelor 2008/119/CE și 2009/157/CE și ale Deciziilor 2009/437/CE, 2009/600/CE, 2009/601/CE, 2009/621/CE, 2009/761/CE, 2009/779/CE, 2009/869/CE și 2009/976/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (18).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 244, 16.9.2010, p. 3.
(3) JO L 181, 14.7.2009, p. 16.
(4) JO L 227, 29.8.2009, p. 3.
(5) JO L 313, 28.11.2009, p. 59.
(7) JO L 323, 10.12.2009, p. 1.
(8) JO L 145, 10.6.2009, p. 45.
(9) JO L 204, 6.8.2009, p. 39.
(10) JO L 204, 6.8.2009, p. 43.
(11) JO L 217, 21.8.2009, p. 5.
(12) JO L 271, 16.10.2009, p. 34.
(13) JO L 278, 23.10.2009, p. 58.
(14) JO L 315, 2.12.2009, p. 8.
(15) JO L 336, 18.12.2009, p. 36.
(16) JO L 340, 11.12.1991, p. 28.
(17) JO L 206, 12.8.1977, p. 8.
(18) Nu au fost semnalate obligații constituționale.
ANEXĂ
Capitolul I din anexa I la acord se modifică după cum urmează:
1. |
În partea 1.1, la punctul 11 [Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului] se adaugă următoarea liniuță:
|
2. |
În partea 2.1, textul de la punctul 1 (Decizia 77/504/CEE a Consiliului) se elimină. |
3. |
În partea 2.1, după punctul 1 (Directiva 77/504/CEE a Consiliului, eliminată) se introduce următorul punct:
|
4. |
În partea 3.1, la punctul 1a (Directiva 2003/85/CE a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:
|
5. |
În partea 3.2, la punctul 38 (Decizia 2007/268/CE a Comisiei) se adaugă următorul text: „ , astfel cum a fost modificat prin:
|
6. |
În partea 3.2, la punctul 40 [Regulamentul (CE) nr. 1266/2007 al Comisiei] se adaugă următoarele liniuțe:
|
7. |
În partea 3.2, la punctul 42 (Decizia 2008/896/CE a Comisiei) se introduce următorul punct:
|
8. |
În partea 4.1, la punctul 1 (Decizia 64/432/CEE a Comisiei) se adaugă următoarea liniuță:
|
9. |
În partea 4.2, la punctul 70 (Decizia 2003/467/CE a Comisiei) se adaugă următoarele liniuțe:
|
10. |
În partea 4.2, la punctul 76 (Decizia 2004/233/CE a Comisiei) se adaugă următoarele liniuțe:
|
11. |
În partea 4.2, la punctul 84 (Decizia 2008/185/CE a Comisiei) se adaugă următoarea liniuță:
|
12. |
În partea 4.2, după punctul 89 (Decizia 2009/177/CE a Comisiei) se introduce următorul punct:
|
13. |
În partea 9.1, textul de la punctul 4 (Directiva 91/629/CEE a Consiliului) se elimină. |
14. |
În partea 9.1, după punctul 11 (Directiva 2008/120/CE a Consiliului) se introduce următorul punct:
|
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/73 |
DECIZIA NR. 116/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei I (Chestiuni veterinare și fitosanitare) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa I la acord a fost modificată prin Decizia nr. 81/2010 a Comitetului mixt al SEE din 2 iulie 2010 (1). |
(2) |
Directiva 2009/141/CE a Comisiei din 23 noiembrie 2009 de modificare a anexei I la Directiva 2002/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind nivelurile maxime pentru arsen, teobromină, Datura sp., Ricinus communis L., Croton tiglium L. și Abrus precatorius L. (2) trebuie încorporată în acord. |
(3) |
Prezenta decizie nu se aplică Principatului Liechtenstein, |
DECIDE:
Articolul 1
În anexa I la acord capitolul II punctul 33 (Directiva 2002/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:
„— |
32009 L 0141: Directiva 2009/141/CE a Comisiei din 23 noiembrie 2009 (JO L 308, 24.11.2009, p. 20).” |
Articolul 2
Textele Directivei 2009/141/CE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (3).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 277, 21.10.2010, p. 34.
(2) JO L 308, 24.11.2009, p. 20.
(3) Nu au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/74 |
DECIZIA NR. 117/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa II la acord a fost modificată prin Decizia nr. 138/2009 a Comitetului mixt al SEE din 4 decembrie 2009 (1). |
(2) |
Decizia 2007/231/CE a Comisiei din 12 aprilie 2007 de modificare a Deciziei 2006/502/CE prin care se solicită statelor membre să adopte măsuri prin care să se asigure că doar brichetele care prezintă caracteristici de siguranță pentru copii sunt introduse pe piață și să interzică introducerea pe piață a brichetelor fantezie (2) trebuie încorporată în acord. |
(3) |
Decizia 2008/322/CE a Comisiei din 18 aprilie 2008 de prelungire a validității Deciziei 2006/502/CE prin care se solicită statelor membre să adopte măsuri prin care să se asigure că doar brichetele care prezintă caracteristici de siguranță pentru copii sunt puse pe piață și să interzică punerea pe piață a brichetelor fantezie (3) trebuie încorporată în acord. |
(4) |
Decizia 2009/298/CE a Comisiei din 26 martie 2009 de prelungire a validității Deciziei 2006/502/CE prin care se solicită statelor membre să adopte măsuri prin care să se asigure că doar brichetele care prezintă caracteristici de siguranță pentru copii sunt introduse pe piață și să interzică introducerea pe piață a brichetelor fantezie (4) trebuie încorporată în acord. |
(5) |
Decizia 2010/157/UE a Comisiei din 12 martie 2010 de prelungire a validității Deciziei 2006/502/CE de obligare a statelor membre să adopte măsuri prin care să se asigure că nu se pot introduce pe piață decât brichete cu caracteristici de siguranță pentru copii și să interzică introducerea pe piață a brichetelor fantezie (5) trebuie încorporată în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
La punctul 3k (Decizia 2006/502/CE a Comisiei) din capitolul XIX din anexa II la acord se adaugă următorul text:
„ , astfel cum a fost modificată prin:
— |
32007 D 0231: Decizia 2007/231/CE a Comisiei din 12 aprilie 2007 (JO L 99, 14.4.2007, p. 16); |
— |
32008 D 0322: Decizia 2008/322/CE a Comisiei din 18 aprilie 2008 (JO L 109, 19.4.2008, p. 40); |
— |
32009 D 0298: Decizia 2009/298/CE a Comisiei din 26 martie 2009 (JO L 81, 27.3.2009, p. 23); |
— |
32010 D 0157: Decizia 2010/157/UE a Comisiei din 12 martie 2010 (JO L 67, 17.3.2010, p. 9).” |
Articolul 2
Textele Deciziilor 2007/231/CE, 2008/322/CE, 2009/298/CE și 2010/157/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (6).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 62, 11.3.2010, p. 31.
(2) JO L 99, 14.4.2007, p. 16.
(3) JO L 109, 19.4.2008, p. 40.
(4) JO L 81, 27.3.2009, p. 23.
(6) Nu au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/75 |
DECIZIA NR. 118/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa II la acord a fost modificată prin Decizia nr. 138/2009 a Comitetului mixt al SEE din 4 decembrie 2009 (1). |
(2) |
Decizia 2009/251/CE a Comisiei din 17 martie 2009 prin care se solicită statelor membre să se asigure că produsele care conțin produsul biocid dimetil fumarat nu sunt introduse sau puse la dispoziție pe piață (2) trebuie încorporată în acord. |
(3) |
Decizia 2010/153/UE a Comisiei din 11 martie 2010 de prelungire a valabilității Deciziei 2009/251/CE prin care se solicită statelor membre să se asigure că produsele care conțin produsul biocid dimetil fumarat nu sunt introduse sau puse la dispoziție pe piață (3) trebuie încorporată în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
La capitolul XIX din anexa II la acord, după punctul 3m (Decizia 2008/357/CE a Comisiei) se adaugă următorul punct:
„3n. |
32009 D 0251: Decizia 2009/251/CE a Comisiei din 17 martie 2009 prin care se solicită statelor membre să se asigure că produsele care conțin produsul biocid dimetil fumarat nu sunt introduse sau puse la dispoziție pe piață (JO L 74, 20.3.2009, p. 32), astfel cum a fost modificată prin:
|
Articolul 2
Textele Deciziilor 2009/251/CE și 2010/153/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (4).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 62, 11.3.2010, p. 31.
(2) JO L 74, 20.3.2009, p. 32.
(3) JO L 63, 12.3.2010, p. 21.
(4) Nu au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/76 |
DECIZIA NR. 119/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa II la acord a fost modificată prin Decizia nr. 8/2006 a Comitetului mixt al SEE din 27 ianuarie 2006 (1). |
(2) |
Directiva 2007/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007 privind introducerea pe piață a articolelor pirotehnice (2) trebuie încorporată în acord. |
(3) |
Directiva 2008/43/CE a Comisiei din 4 aprilie 2008 de instituire, în temeiul Directivei 93/15/CEE, a unui sistem de identificare și trasabilitate a explozivilor de uz civil (3) trebuie încorporată în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
La capitolul XXIX din anexa II la acord, după punctul 3 (Directiva 2004/57/CE a Comisiei) se inserează următoarele puncte:
„4. |
32007 L 0023: Directiva 2007/23/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 mai 2007 privind introducerea pe piață a articolelor pirotehnice (JO L 154, 14.6.2007, p. 1). |
5. |
32008 L 0043: Directiva 2008/43/CE a Comisiei din 4 aprilie 2008 de instituire, în temeiul Directivei 93/15/CEE, a unui sistem de identificare și trasabilitate a explozivilor de uz civil (JO L 94, 5.4.2008, p. 8).” |
Articolul 2
Textele Directivelor 2007/23/CE și 2008/43/CE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (4).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 92, 30.3.2006, p. 29.
(2) JO L 154, 14.6.2007, p. 1.
(4) Au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/77 |
DECIZIA NR. 120/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei IX (Servicii financiare) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa IX la acord a fost modificată prin Decizia nr. 85/2010 a Comitetului mixt al SEE din 2 iulie 2010 (1). |
(2) |
Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) (reformare) (2) trebuie încorporată în acord. |
(3) |
Directiva 2009/83/CE a Comisiei din 27 iulie 2009 de modificare a unor anexe la Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește normele tehnice referitoare la administrarea riscurilor (3) trebuie încorporată în acord. |
(4) |
Directiva 2009/110/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind accesul la activitate, desfășurarea și supravegherea prudențială a activității instituțiilor emitente de monedă electronică, de modificare a Directivelor 2005/60/CE și 2006/48/CE și de abrogare a Directivei 2000/46/CE (4) trebuie încorporată în acord. |
(5) |
Recomandarea 2009/384/CE a Comisiei din 30 aprilie 2009 privind politicile de remunerare în sectorul serviciilor financiare (5) trebuie încorporată în acord. |
(6) |
Directiva 2009/65/CE abrogă, începând de la 1 iulie 2011, Directiva 85/611/CEE a Consiliului (6), care este încorporată în acord și care, în consecință, trebuie abrogată în conformitate cu acordul, de la 1 iulie 2011. |
(7) |
Directiva 2009/110/CE abrogă, începând de la 30 aprilie 2011, Directiva 2000/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7), care este încorporată în acord și care, în consecință, trebuie abrogată în conformitate cu acordul, de la 30 aprilie 2011. |
(8) |
Directiva 2002/92/CE a Parlamentului European și a Consiliului (8), care este încorporată în acord prin Decizia nr. 115/2003 a Comitetului mixt al SEE (9) din 26 septembrie 2003, a abrogat Directiva 77/92/CEE a Consiliului (10), care este încorporată în acord și care, în consecință, trebuie abrogată în conformitate cu acordul, |
DECIDE:
Articolul 1
Anexa IX la acord se modifică după cum urmează:
1. |
Punctul 30 (Directiva 85/611/CEE a Consiliului) și punctul 30a (Directiva 2007/16/CE a Comisiei) se renumerotează, devenind punctul 30a și, respectiv, punctul 30b. |
2. |
După punctul 30a (Directiva 85/611/CEE a Consiliului) se inserează următorul punct:
|
3. |
Textul noului punctul 30a (Directiva 85/611/CEE a Consiliului) se elimină de la 1 iulie 2011. |
4. |
Punctul 15 (Directiva 2000/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se renumerotează, devenind punctul 15a. |
5. |
După noul punct 15a (Directiva 2000/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se inserează următorul punct:
|
6. |
Textul noului punct 15a (Directiva 2000/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se elimină începând de la 30 aprilie 2011. |
7. |
La punctul 14 (Directiva 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:
|
8. |
La punctul 23b (Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:
|
9. |
După punctul 43 (Recomandarea 2007/657/CE a Comisiei) se adaugă următorul punct:
|
10. |
Textul de la punctul 13 (Directiva 77/92/CEE a Consiliului) se elimină. |
11. |
Punctul 29f (Directiva 2004/72/CE a Comisiei) și punctul 29g (Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se renumerotează, devenind punctul 29c și, respectiv, punctul 29d. |
12. |
Punctul 29ga (Directiva 2007/14/CE a Comisiei) se renumerotează, devenind punctul 29da. |
13. |
Punctul 29h [Regulamentul (CE) nr. 1569/2007 al Comisiei] se renumerotează, devenind punctul 29e. |
Articolul 2
Textele Directivelor 2009/65/CE, 2009/83/CE, 2009/110/CE și a Recomandării 2009/384/CE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (11).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 277, 21.10.2010, p. 39.
(2) JO L 302, 17.11.2009, p. 32.
(3) JO L 196, 28.7.2009, p. 14.
(4) JO L 267, 10.10.2009, p. 7.
(5) JO L 120, 15.5.2009, p. 22.
(6) JO L 375, 31.12.1985, p. 3.
(7) JO L 267, 10.10.2009, p. 7.
(9) JO L 331, 18.12.2003, p. 34.
(10) JO L 26, 31.1.1977, p. 14.
(11) Au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/79 |
DECIZIA NR. 121/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei XIII (Transporturile) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa XIII la acord a fost modificată prin Decizia nr. 108/2010 a Comitetului mixt al SEE din 1 octombrie 2010 (1). |
(2) |
Decizia 2010/187/UE a Comisiei din 25 martie 2010 de autorizare a statelor membre să adopte anumite derogări în temeiul Directivei 2008/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind transportul interior de mărfuri periculoase (2) trebuie încorporată în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
În anexa XIII la acord, la punctul 13c (Directiva 2008/68/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se adaugă următoarea liniuță:
„— |
32010 D 0187: Decizia 2010/187/UE a Comisiei din 25 martie 2010 (JO L 83, 30.3.2010, p. 24).” |
Articolul 2
Textele Deciziei 2010/187/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (3).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 332, 16.12.2010, p. 58.
(2) JO L 83, 30.3.2010, p. 24.
(3) Nu au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/80 |
DECIZIA NR. 122/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei XIII (Transporturile) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa XIII la acord a fost modificată prin Decizia nr. 108/2010 a Comitetului mixt al SEE din 1 octombrie 2010 (1). |
(2) |
Recomandarea 2010/19/UE a Comisiei din 13 ianuarie 2010 privind schimbul securizat de date electronice între statele membre în vederea verificării unicității cartelelor de conducător auto pe care le eliberează (2) trebuie încorporată în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
În anexa XIII la acord, după punctul 36a (Directiva 2003/59/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se introduce următorul text:
„ACTE DE CARE PĂRȚILE CONTRACTANTE IAU CUNOȘTINȚĂ
Părțile contractante iau cunoștință de conținutul următoarelor acte:
36b. |
32010 H 0019: Recomandarea 2010/19/UE a Comisiei din 13 ianuarie 2010 privind schimbul securizat de date electronice între statele membre în vederea verificării unicității cartelelor de conducător auto pe care le eliberează (JO L 9, 14.1.2010, p. 10).” |
Articolul 2
Textele Recomandării 2010/19/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (3).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 332, 16.12.2010, p. 58.
(3) Nu au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/81 |
DECIZIA NR. 123/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei XIII (Transporturile) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa XIII la acord a fost modificată prin Decizia nr. 108/2010 a Comitetului mixt al SEE din 1 octombrie 2010 (1). |
(2) |
Regulamentul (UE) nr. 285/2010 al Comisiei din 6 aprilie 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 785/2004 al Parlamentului European și al Consiliului privind cerințele de asigurare a operatorilor de transport aerian și a operatorilor de aeronave (2) trebuie încorporat în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
În anexa XIII la acord, la punctul 66l [Regulamentul (CE) nr. 785/2004 al Parlamentului European și al Consiliului] se adaugă următorul text:
„ , astfel cum a fost modificat prin:
— |
32010 R 0285: Regulamentul (UE) nr. 285/2010 al Comisiei din 6 aprilie 2010 (JO L 87, 7.4.2010, p. 19).” |
Articolul 2
Textele Regulamentului (UE) nr. 285/2010 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (3).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 332, 16.12.2010, p. 58.
(3) Au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/82 |
DECIZIA NR. 124/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei XX (Mediul) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa XX la acord a fost modificată prin Decizia nr. 93/2010 a Comitetului mixt al SEE din 2 iulie 2010 (1). |
(2) |
Regulamentul (CE) nr. 1205/2008 al Comisiei din 3 decembrie 2008 de punere în aplicare a Directivei 2007/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește metadatele (2), astfel cum a fost rectificat în JO L 328, 15.12.2009, p. 83, trebuie încorporat în acord. |
(3) |
Decizia 2009/442/CE a Comisiei din 5 iunie 2009 de implementare a Directivei 2007/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește monitorizarea și raportarea (3), astfel cum a fost rectificată în JO L 322, 9.12.2009, p. 40, trebuie încorporată în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
În anexa XX la acord, după punctul 1j (Directiva 2007/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se introduc următoarele puncte:
„1ja. |
32008 R 1205: Regulamentul (CE) nr. 1205/2008 al Comisiei din 3 decembrie 2008 de punere în aplicare a Directivei 2007/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește metadatele (JO L 326, 4.12.2008, p. 12), astfel cum a fost rectificat în JO L 328, 15.12.2009, p. 83. |
1jb. |
32009 D 0442: Decizia 2009/442/CE a Comisiei din 5 iunie 2009 de implementare a Directivei 2007/2/CE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește monitorizarea și raportarea (JO L 148, 11.6.2009, p. 18), astfel cum a fost rectificată în JO L 322, 9.12.2009, p. 40.” |
Articolul 2
Textele Regulamentului (CE) nr. 1205/2008, astfel cum a fost rectificat în JO L 328, 15.12.2009, p. 83 și ale Deciziei 2009/442/CE, astfel cum a fost rectificată în JO L 322, 9.12.2009, p. 40, în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (4), sau la data intrării în vigoare a Deciziei nr. 55/2010 a Comitetului mixt al SEE din 30 aprilie 2010 (5), oricare dintre acestea este ultima.
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 277, 21.10.2010, p. 47.
(2) JO L 326, 4.12.2008, p. 12.
(3) JO L 148, 11.6.2009, p. 18.
(4) Au fost semnalate obligații constituționale.
(5) JO L 181, 15.7.2010, p. 23.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/83 |
DECIZIA NR. 125/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei XX (Mediul) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa XX la acord a fost modificată prin Decizia nr. 93/2010 a Comitetului mixt al SEE din 2 iulie 2010 (1). |
(2) |
Decizia 2009/967/CE a Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice comunitare pentru acoperitoare de podea din materiale textile (2) trebuie încorporată în acord. |
(3) |
Decizia 2010/18/CE a Comisiei din 26 noiembrie 2009 de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice comunitare pentru pardoseli din lemn (3) trebuie încorporată în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
În anexa XX la acord, după punctul 2z (Decizia 2009/543/CE a Comisiei) se introduc următoarele puncte:
„2za. |
32009 D 0967: Decizia 2009/967/CE a Comisiei din 30 noiembrie 2009 de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice comunitare pentru acoperitoare de podea din materiale textile (JO L 332, 17.12.2009, p. 1). |
2zb. |
32010 D 0018: Decizia 2010/18/CE a Comisiei din 26 noiembrie 2009 de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice comunitare pentru pardoseli din lemn (JO L 8, 13.1.2010, p. 32).” |
Articolul 2
Textele Deciziei 2009/967/CE și ale Deciziei 2010/18/CE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (4).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 277, 21.10.2010, p. 47.
(2) JO L 332, 17.12.2009, p. 1.
(4) Nu au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/84 |
DECIZIA NR. 126/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei XX (Mediul) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa XX la acord a fost modificată prin Decizia nr. 93/2010 a Comitetului mixt al SEE din 2 iulie 2010 (1). |
(2) |
Decizia 2008/915/CE a Comisiei din 30 octombrie 2008 de stabilire, în temeiul Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a valorilor pentru clasificările sistemelor de monitorizare ale statelor membre ca rezultat al exercițiului de intercalibrare (2) trebuie încorporată în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
În anexa XX la acord, după punctul 13caa (Directiva 2006/118/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se introduce următorul punct:
„13cab. |
32008 D 0915: Decizia 2008/915/CE a Comisiei din 30 octombrie 2008 de stabilire, în temeiul Directivei 2000/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului, a valorilor pentru clasificările sistemelor de monitorizare ale statelor membre ca rezultat al exercițiului de intercalibrare (JO L 332, 10.12.2008, p. 20).” |
Articolul 2
Textele Deciziei 2008/915/CE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (3).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 277, 21.10.2010, p. 47.
(2) JO L 332, 10.12.2008, p. 20.
(3) Au fost semnalate obligații constituționale.
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/85 |
DECIZIA NR. 127/2010 A COMITETULUI MIXT AL SEE
din 10 noiembrie 2010
de modificare a anexei XXII (Dreptul societăților comerciale) la Acordul privind SEE
COMITETUL MIXT AL SEE,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, astfel cum a fost modificat prin Protocolul de adaptare a Acordului privind Spațiul Economic European, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 98,
întrucât:
(1) |
Anexa XXII la acord a fost modificată prin Decizia nr. 113/2010 a Comitetului mixt al SEE din 1 octombrie 2010 (1). |
(2) |
Decizia 2010/64/UE a Comisiei din 5 februarie 2010 privind gradul de adecvare a autorităților competente din anumite țări terțe în conformitate cu Directiva 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2) trebuie încorporată în acord, |
DECIDE:
Articolul 1
În anexa XXII la acord, după punctul 10fa (Decizia 2008/627/CE a Comisiei) se adaugă următorul punct:
„10fb. |
32010 D 0064: Decizia 2010/64/UE a Comisiei din 5 februarie 2010 privind gradul de adecvare a autorităților competente din anumite țări terțe în conformitate cu Directiva 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 35, 6.2.2010, p. 15).” |
Articolul 2
Textele Deciziei 2010/64/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare la 11 noiembrie 2010, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din acord către Comitetul mixt al SEE (3).
Articolul 4
Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 noiembrie 2010.
Pentru Comitetul mixt al SEE
Președintele
Stefán Haukur JÓHANNESSON
(1) JO L 332, 16.12.2010, p. 63.
(3) Nu au fost semnalate obligații constituționale.
Declarația comună a părților contractante privind Decizia nr. 127/2010 de încorporare a Deciziei 2010/64/UE a Comisiei în acord
„Decizia 2010/64/UE a Comisiei din 5 februarie 2010 privind gradul de adecvare a autorităților competente din anumite țări terțe în conformitate cu Directiva 2006/43/CE a Parlamentului European și a Consiliului se referă la recunoașterea gradului de adecvare a autorităților din țările terțe. Încorporarea acestei decizii nu aduce atingere domeniului de aplicare al Acordului privind SEE.”
IV Acte adoptate înainte de 1 decembrie 2009, în temeiul Tratatului CE, al Tratatului UE și al Tratatului Euratom
3.3.2011 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 58/86 |
DECIZIA NR. 167/09/COL A AUTORITĂȚII AELS DE SUPRAVEGHERE
din 27 martie 2009
privind închirierea și vânzarea bazei aeriene de la Lista (Norvegia)
AUTORITATEA AELS DE SUPRAVEGHERE (1),
AVÂND ÎN VEDERE Acordul privind Spațiul Economic European (2), în special articolele 61-63 și Protocolul 26,
AVÂND ÎN VEDERE Acordul între statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție (3), în special articolul 24,
AVÂND ÎN VEDERE articolul 1 alineatul (3) din partea I și articolul 4 alineatul (2) din partea II a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție (4),
AVÂND ÎN VEDERE Orientările Autorității privind aplicarea și interpretarea articolelor 61 și 62 din Acordul privind SEE (5), în special partea V privind elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri realizate de autoritățile publice,
DUPĂ INVITAREA părților interesate de a-și prezenta observațiile în temeiul articolului 6 alineatul (1) din partea II a Protocolului 3 (6),
AVÂND ÎN VEDERE observațiile acestora,
întrucât:
I. DATE FACTUALE
1. PROCEDURĂ
Decizia nr. 183/07/COL de inițiere a procedurii oficiale de investigație a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și în suplimentul SEE. Autoritatea a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile. Autoritatea a primit observații din partea Lista Lufthavn AS. Prin scrisoarea din data de 4 decembrie 2007 (Eveniment nr. 455712), Autoritatea a transmis observațiile către autoritățile norvegiene cărora li s-a acordat ocazia de a răspunde. Prin scrisoarea din data de 12 decembrie 2007 (Eveniment nr. 457245), autoritățile norvegiene au transmis observațiile lor.
Autoritatea a numit un expert, în persoana domnului Geir Saastad, în vederea realizării unei evaluări de către un expert independent cu privire la baza aeriană de la Lista. Numirea expertului a intrat în vigoare la 14 aprilie 2008. Obiectivul misiunii expertului a fost acela de a stabili (i) valoarea de piață a bazei aeriene și (ii) valoarea care ar trebui acordată obligațiilor legate de teren și clădiri.
Raportul final al expertului independent a fost comunicat Autorității în luna mai 2008.
Prin scrisoarea din data de 18 iulie 2008 (Eveniment nr. 486089), Autoritatea a solicitat autorităților norvegiene să furnizeze informații suplimentare.
Autoritățile norvegiene au furnizat informațiile solicitate prin scrisoarea din data de 28 august 2008 (Eveniment nr. 489312).
2. DESCRIEREA MĂSURILOR INVESTIGATE
Autoritatea a investigat două măsuri diferite: închirierea și vânzarea bazei aeriene de la Lista.
2.1. DESCRIEREA BAZEI AERIENE DE LA LISTA
În Propunerea nr. 50 (1994-1995) adresată Parlamentului (7), Ministerul Apărării a prezentat propunerea sa privind închiderea bazei aeriene. Ministerul Apărării a înaintat o așa-numită „alternativă de dezvoltare”. În baza acelui plan, Forțele Armate Norvegiene urmau să evalueze conglomeratul de clădiri pentru a decide care dintre acestea nu puteau sau nu trebuiau utilizate în scopuri industriale sau comerciale. Clădirile care puteau fi utilizate în scopuri comerciale/industriale trebuiau întreținute pentru o perioadă de maximum zece ani în vederea examinării posibilităților de dezvoltare comercială și a stabilirii celei mai adecvate utilizări comerciale a bazei aeriene.
Pentru a da curs rezoluției Parlamentului, s-au întocmit mai multe rapoarte pentru a avea o perspectivă de ansamblu asupra stării generale a bazei aeriene de la Lista (autoritățile norvegiene au depus doar un raport privind siguranța împotriva incendiilor la data de 24 ianuarie 2002 în care TekØk a raportat cu privire la standardele din acel moment, a recomandat lucrări de modernizare și a calculat costurile lucrărilor recomandate).
Baza aeriană de la Lista acoperă o suprafață de 5 000 000 m2 de teren. Conglomeratul de clădiri constă în depozite, cazărmi, popote și hangare, reprezentând în total aproximativ 28 000 m2. Proprietatea include, de asemenea, o pistă de aterizare și o zonă umedă.
Conform planului sectorial municipal al bazei aeriene de la Lista aprobat de Consiliul Municipal din Farsund, proprietatea putea fi utilizată pentru activități comerciale, inclusiv servicii de aviație, dezvoltare publică, artizanat și industrie. Zona din jurul Slevdalsvannet, care cuprinde zona umedă și un depozit de muniții al Forțelor Armate Norvegiene, a fost rezervată utilizării de către Forțele Armate Norvegiene, serviciilor aeroportuare și conservării naturii. O suprafață de circa 1 900 000 m2 putea fi utilizată în scopuri industriale. Anumite clădiri și porțiuni de teren sunt protejate în conformitate cu planul național de protecție al Forțelor Armate Norvegiene, inclusiv:
— |
trei hangare și simulatorul de apărare aeriană; |
— |
o popotă; și |
— |
porțiuni de teren, inclusiv piste, căi de rulare și o parte a rețelei rutiere. |
2.2. ÎNCHIRIEREA BAZEI AERIENE DE LA LISTA
În contextul reorganizării proprietăților deținute de Forțele Armate Norvegiene, în perioada 1994-1995 s-a hotărât ca baza aeriană de la Lista să înceteze a mai funcționa ca bază aeriană militară începând cu data de 1 iulie 1996.
La 27 iunie 1996, Agenția de administrare a proprietăților Ministerului norvegian al apărării (Norwegian Defence Estates Agency, denumită în continuare „NDEA”) a încheiat un contract de închiriere pe o perioadă de zece ani cu Lista Airport Development AS („LAD”) care să producă efecte de la 1 iulie 1996 până la 30 iunie 2006, cu posibilitatea ca LAD să închirieze baza aeriană pentru încă o perioadă de zece ani. Societatea era deținută de municipalitatea din Farsund (20 %) și investitori locali (80 %). Contractul viza nouă clădiri, care corespund unei suprafețe de aproximativ 12 500 m2, și pista, care măsoară 421 610 m2.
Principalul obiectiv al contractului era dezvoltarea, ca parte a punerii în aplicare a „alternativei de dezvoltare” și pe o perioadă de maximum zece ani, a serviciilor aeriene comerciale în cadrul bazei aeriene.
La data de 1 iulie 1996, contractul de închiriere a fost transferat societății Lista Lufthavn AS („LILAS”), care a fost constituită propriu-zis la 3 mai 1996.
Contractul de închiriere prevedea ca LILAS să închirieze o anumită parte a clădirilor și pista de aterizare la un preț anual de 10 000 NOK, supus modificării la fiecare cinci ani. NDEA avea, de asemenea, dreptul la 15 % din venitul obținut de LILAS din subînchirierea clădirilor. În perioada 1 iulie 1996 -septembrie 2002, LILAS a încheiat mai multe contracte de subînchiriere. Venitul obținut din subînchiriere achitat către NDEA a fost de 245 405 NOK.
Contractul de închiriere prevedea ca proprietarul bazei aeriene să fie răspunzător pentru întreținerea externă a clădirilor și întreținerea pistei de aterizare. Răspunderea a fost limitată la suma de 1 500 000 NOK pe an. Drept contravaloare pentru această obligație, proprietarul avea dreptul la o cotă-parte din profituri. Articolul 3 din contractul de închiriere prevedea că, în cazul în care profitul generat ca urmare a utilizării în scopuri comerciale a bazei aeriene depășea 4 500 000 NOK, proprietarul bazei aeriene avea dreptul la 20 % din profiturile care depășeau acea sumă.
Au fost operate servicii comerciale o anumită perioadă de timp. Braathen Safe și Air Stord au efectuat servicii comerciale până la data de 1 noiembrie 1999. Pe parcursul anului 2000, LILAS a continuat să investigheze posibilitatea restabilirii zborurilor regulate și dezvoltării aeroportului ca terminal de marfă cu transporturi aeriene internaționale de mărfuri distribuite în Europa. LILAS a reușit să restabilească un zbor regulat între Oslo și Lista, operat de Cost Air pe parcursul anului 2001. În 2002 nu au existat zboruri regulate operate pe aeroportul din Lista. Deoarece LILAS nu a atins obiectivul inițial de a furniza servicii aeriene comerciale la baza aeriană, veniturile din perioada 1996-2002 nu au depășit niciodată 4 500 000 NOK pe an.
La sfârșitul perioadei inițiale de zece ani, LILAS a avut posibilitatea de a prelungi contractul de închiriere pentru încă o perioadă de zece ani. În cazul în care acel drept nu era exercitat, LILAS putea cumpăra o anumită zonă a bazei aeriene la un preț de 10 000 000 NOK. În plus, contractul prevedea că, în cazul în care NDEA hotăra să vândă en bloc baza aeriană de la LISTA pe parcursul perioadei de închiriere, LILAS avea posibilitatea de a cumpăra întreaga bază aeriană la un preț de 25 000 000 NOK. Prin scrisoarea din data de 13 decembrie 2002, LILAS a renunțat la dreptul său de preempțiune cu privire la cumpărarea en bloc a bazei aeriene de la Lista, aceasta fiind vândută societății Lista Flypark AS.
În luna iunie 2006, conform condițiilor contractului de închiriere, LILAS și-a exercitat dreptul de preempțiune privind cumpărarea de părți ale bazei aeriene de la Lista pentru suma de 10 000 000 NOK de la Lista Flypark AS.
2.3. VÂNZAREA BAZEI AERIENE DE LA LISTA
La data de 12 septembrie 2002, NDEA a vândut baza aeriană de la Lista societății Lista Flypark AS. În urma vânzării, statul norvegian a plătit o sumă netă de 10 875 000 NOK cumpărătorului Lista Flypark AS. În vederea analizării termenilor și condițiilor vânzării, trebuie deosebite două etape succesive: evaluarea valorii de piață a proprietății, pe de o parte, și obligațiile asociate terenului și clădirilor, pe de altă parte.
2.3.1. Măsurile luate în vederea găsirii unui cumpărător pentru baza aeriană
În 1997, LILAS a contactat NDEA pentru a negocia achiziționarea bazei aeriene. La data de 21 octombrie 1998, municipalitatea din Farsund și LILAS au convenit asupra unei strategii de achiziționare a proprietății. Cu toate acestea, la data de 22 februarie 1999 negocierile dintre NDEA, municipalitatea din Farsund și LILAS au fost întrerupte deoarece părțile nu au putut conveni asupra prețului.
Pe parcursul anului 2000, NDEA a publicat o serie de anunțuri în ziarele locale (Farsund Avis) și regionale (Fedrelandsvennen și Stavanger Aftenblad) pentru vânzarea proprietății. Vânzarea, așa cum era prevăzută la momentul respectiv, viza doar părți ale proprietății. Anunțurile nu au avut ca rezultat nicio vânzare.
La 16 și 17 august 2001, NDEA a organizat Conferința de la Lista la care au fost invitați 7 000-8 000 de potențiali investitori. Scopul conferinței l-a constituit prezentarea în fața părților interesate a bazei aeriene de la Lista și a posibilei transformări a acesteia din bază militară în bază civilă comercială. În urma conferinței, a fost desemnat un consultant, în persoana domnului Hjort, pentru a oferi asistență pe parcursul procesului de vânzare. Acesta a concluzionat că „baza aeriană era greu de vândut dezvoltatorilor imobiliari deoarece nu existau cumpărători viabili, iar potențialul de utilizare al proprietății era foarte limitat din cauza contractului cu LILAS”.
În august 2001, NDEA a decis ca proprietatea să fie vândută en bloc pentru a preveni ca anumite zone ale bazei aeriene să devină total neatractive pentru potențialii cumpărători.
În contextul negocierilor de la începutul anului 2002 cu dezvoltatorii imobiliari Intervest Eiendom AS și Interconsult Prosjektutvikling AS, NDEA a comandat evaluatorilor de valori imobiliare Verditakst și OPAK două evaluări ale valorii. Aceste negocieri au eșuat, dar la 12 septembrie 2002 s-a încheiat un contract de vânzare între NDEA și Lista Flypark AS.
2.3.2. Prețul de achiziție
Prețul de achiziție s-a bazat pe trei elemente: (i) prețul efectiv care trebuia plătit pentru proprietate, (ii) o plată suplimentară echivalentă cu 50 % din revânzarea netă și (iii) o sumă echivalentă cu 30 % din venitul net rezultat în urma contractului de închiriere.
(i) Prețul proprietății
Raportul OPAK din data de 29 mai 2002 a făcut distincție între următoarele trei scenarii: vânzarea proprietății unui nou cumpărător (32 000 000 NOK), vânzarea proprietății către locatar în baza dreptului acestuia de preempțiune privind cumpărarea unei părți din clădirea și terenul închiriat la sfârșitul perioadei de închiriere de zece ani (34 000 000 NOK) și vânzarea proprietății către locatar în baza dreptului său de preempțiune privind achiziționarea proprietății en bloc pe parcursul perioadei de închiriere (25 000 000 NOK).
Raportul Verditakst din data de 7 iunie 2002 a concluzionat că valoarea de piață a proprietății se ridica la 11 000 000 NOK.
Prețul de vânzare a fost, în realitate, convenit pe baza evaluării realizate de Verditakst, respectiv 11 000 000 NOK.
Pe baza raportului privind siguranța împotriva incendiilor menționat anterior, din valoarea proprietății s-a dedus o sumă de 7 500 000 NOK pentru a lua în considerare lucrările care trebuiau executate în vederea respectării standardelor aplicabile privind siguranța împotriva incendiilor. Prețul de vânzare al proprietății a fost, prin urmare, redus la 3 500 000 NOK.
(ii) 50 % cotă-parte din revânzarea netă
În conformitate cu articolul 3 din contractul de vânzare, NDEA avea dreptul la 50 % din orice venit generat de vânzarea parcelelor de pe proprietate. Vânzarea a două parcele a avut ca rezultat transferul a 795 263 NOK către NDEA. În plus, suma de 5 000 000 NOK este restantă până la soluționarea dezacordului cu privire la interpretarea acelei prevederi referitoare la achiziționarea de către LILAS a zonei asupra căreia avea o opțiune în baza contractului de cumpărare.
(iii) 30 % din venitul net rezultat în urma contractului de închiriere
NDEA avea, de asemenea, dreptul la 30 % din orice profit după impozitare generat în baza contractului de închiriere. Cu toate acestea, Lista Flypark AS nu a generat niciun venit în perioada cuprinsă între 2003 și 2006.
2.3.3. Valoarea asociată obligațiilor legate de teren și clădiri
S-a convenit asupra compensării cumpărătorului pentru obligațiile asociate proprietăților care nu au fost luate în considerare în momentul realizării evaluării. Compensația acoperea următoarele:
(i) |
compensația privind instalațiile tehnice (cum ar fi liniile electrice de transmisie): 3 500 000 NOK NDEA și-a asumat responsabilitatea de a contribui la transformarea bazei aeriene din bază aeriană militară în societate comercială, conform deciziei Parlamentului: „în conformitate cu hotărârea Parlamentului, Forțele Armate sunt obligate să pregătească zona pentru uz civil. Această obligație implică, în special, orice angajament față de proprietarii terenurilor adiacente în ceea ce privește sistemul de canalizare, precum și facilitarea noii infrastructuri împreună cu dezvoltarea zonei.”; |
(ii) |
compensația privind dezvoltarea unei noi infrastructuri: 5 500 000 NOK NDEA a fost din nou obligată să suporte costurile transformării bazei aeriene din bază militară în bază civilă; |
(iii) |
compensația privind contractul de închiriere cu LILAS: 5 375 000 NOK Contractul de închiriere prevede că proprietarul bazei aeriene este răspunzător pentru suportarea cheltuielilor și întreținerea exterioară a clădirilor și întreținerea pistei. Aceste răspunderi au fost, totuși, limitate la 1 500 000 NOK per annum. Deoarece, la momentul vânzării în 2002, NDEA era obligată să achite către LILAS o sumă anuală de 1 500 000 NOK pentru încă o perioadă de aproximativ patru ani, valoarea de 5 375 000 NOK a fost creditată către Lista Flypark AS în vederea îndeplinirii acestor obligații față de LILAS. |
Compensația totală, în valoare de 14 375 000 NOK, a fost dedusă din prețul de achiziție de 3 500 000 NOK. Autoritățile norvegiene au achitat, astfel, cumpărătorului suma de 10 875 000 NOK.
3. OBSERVAȚIILE AUTORITĂȚILOR NORVEGIENE
3.1. OBSERVAȚII PRIVIND CONTRACTUL DE ÎNCHIRIERE CU LILAS
3.1.1. LILAS nu a beneficiat de niciun ajutor sau avantaj în baza contractului de închiriere
Autoritățile norvegiene au indicat faptul că, deși chiria specificată în contractul de închiriere a fost de 10 000 NOK pe an, această valoare nu reflecta exact sumele reale plătite către NDEA. Într-adevăr, NDEA avea dreptul și la 15 % din venitul obținut de LILAS din subînchirierea clădirilor. Mai mult decât atât, în cazul în care venitul brut aferent aviației comerciale depășea 4 500 000 NOK pe an, NDEA avea, de asemenea, dreptul la 20 % din venitul excedentar.
Venitul din subînchiriere achitat către NDEA a fost de 245 405 NOK. Conform autorităților norvegiene, venitul din subînchiriere în valoare de 245 405 NOK trebuie adăugat chiriei anuale de 10 000 NOK. Valoarea totală a chiriei pe parcursul perioadei de închiriere până la vânzarea din 2002 s-a ridicat la 310 405 NOK.
Autoritățile norvegiene susțin, de asemenea, că LILAS urma să dezvolte, să opereze și să întrețină proprietatea pentru serviciile aeriene comerciale de la baza aeriană, activități care constituiau o obligație de serviciu public. În acest context, valoarea chiriei achitate trebuie considerată neglijabilă pentru evaluarea contractului de închiriere. În cazul în care proiectul ar fi avut succes, profiturile LILAS în baza contractului de închiriere ar fi fost semnificative. Pe de altă parte, în cazul în care erau îndeplinite previziuni mai moderate, închirierea bazei aeriene nu ar fi fost profitabilă pentru LILAS din cauza riscului financiar al contractului de închiriere bazat pe costuri inevitabile substanțiale.
3.1.2. Niciun efect asupra comerțului dintre statele SEE
Autoritățile norvegiene au susținut faptul că nu exista nicio indicație conform căreia prin acel ajutor comerțul din cadrul SEE a fost afectat, iar concurența a fost denaturată. Acestea au făcut referire la Orientările privind ajutorul de stat referitor la finanțarea aeroporturilor și ajutorul la înființare pentru companiile aeriene cu plecare de pe aeroporturi regionale (8), conform cărora Lista ar fi clasificat ca aeroport de categoria D, respectiv un aeroport de dimensiuni reduse cu un volum anual mai mic de 1 milion de pasageri. Baza totală de pasageri a aeroportului Lista este de 32 000 de persoane. Orientările privind aeroporturile prevăd că „este puțin probabil ca finanțarea acordată micilor aeroporturi regionale (categoria D) să denatureze concurența sau să afecteze comerțul într-o măsură contrară interesului comun” (9) .
3.1.3. Nu s-a acordat niciun ajutor ilegal
Autoritățile norvegiene susțin că trebuie să se facă referire la noile Orientări privind aeroporturile (10) în momentul reexaminării condițiilor contractului de închiriere. Într-adevăr, deși acestea nu erau adoptate în momentul încheierii contractului, autoritățile norvegiene susțin că Orientările privind aeroporturile „completează, și nu înlocuiesc” orientările precedente și, prin urmare, trebuie să se facă referire la acestea.
Autoritățile norvegiene susțin că societății LILAS i-a fost încredințată obligația de serviciu public care însemna „operarea infrastructurii, inclusiv întreținerea și gestionarea infrastructurii aeroportului”. Acestea au făcut apoi referire la noile Orientările privind aeroporturile care prevedeau: „această finanțare nu constituie ajutor de stat în cazul în care reprezintă o compensație pentru servicii publice alocată în scopul gestionării aeroportului conform condițiilor stabilite în sentința Altmark. (…) acest ajutor poate fi declarat compatibil cu modul de funcționare a Acordului privind SEE doar în baza articolului 61 alineatul (3) literele (a) sau (c), în anumite condiții, în regiunile defavorizate, sau în baza articolului 59 alineatul (2), în cazul în care îndeplinește anumite condiții care îi asigură necesitatea pentru operarea unui serviciu de interes economic general și nu afectează comerțul într-o măsură contrară intereselor părților contractante”.
Localitatea Farsund, unde se află baza aeriană, este eligibilă pentru ajutor de stat regional.
Prin urmare, autoritățile norvegiene concluzionează că orice ajutor acordat societății LILAS corespundea unei compensații care nu a depășit suma necesară acoperirii costurilor suportate pentru îndeplinirea obligațiilor de serviciu public care i-au fost încredințate.
3.2. OBSERVAȚI CU PRIVIRE LA CONTRACTUL DE ÎNCHIRIERE
3.2.1. Lista Flypark AS nu a beneficiat de niciun ajutor sau avantaj în legătură cu vânzarea
Autoritățile norvegiene susțin că, deși condițiile stipulate în secțiunea 2.2 din Orientările privind ajutorul de stat referitor la elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice nu au fost respectate cu strictețe, „majoritatea potențialilor cumpărători au fost informați în mod adecvat cu privire la eforturile NDEA de a vinde baza aeriană”. Într-adevăr, conform indicațiilor din secțiunea 2.3.1 de mai sus, s-au luat numeroase măsuri pentru găsirea unui cumpărător.
Mai mult, autoritățile norvegiene au subliniat faptul că prețul de vânzare a reflectat exact valoarea proprietății și obligațiile legale aferente acesteia. Acestea semnalează faptul că prețul real de achiziție nu a corespuns doar prețului proprietății, ci și altor componente, cum ar fi cota-parte de 50 % din profitul obținut din revânzare și cota-parte de 30 % din venitul potențial net al Lista Flypark AS (a se vedea secțiunea 2.3.2 de mai sus).
3.2.2. Niciun efect asupra comerțului între statele SEE
Autoritățile norvegiene au reiterat punctele la care s-a făcut referire mai sus, în secțiunea 3.1.2.
3.2.3. Nu s-a acordat niciun ajutor ilegal
Autoritățile norvegiene au făcut referire la explicațiile pe care le-au acordat în ceea ce privește contractul de închiriere încheiat cu societatea LILAS.
4. OBSERVAȚIILE PĂRȚILOR TERȚE
Prin scrisoarea din data de 15 noiembrie 2007 (Eveniment nr. 452517), firma de avocatură care reprezenta societatea Lista Lufthavn AS a transmis observații cu privire la decizia Autorității de a demara o investigație oficială (11).
Observațiile s-au limitat la contractul de închiriere și nu au abordat problema vânzării terenului.
4.1. LILAS NU A BENEFICIAT DE NICIUN AJUTOR SAU AVANTAJ ÎN BAZA CONTRACTULUI DE ÎNCHIRIERE
Chiria anuală de facto nu a fost de 10 000 NOK, deoarece NDEA a primit 245 405 NOK din subînchiriere. De asemenea, prin contractul de închiriere, societății LILAS i s-a încredințat obligația de serviciu public de operare și gestionare a bazei aeriene de la Lista. Această obligație de serviciu general a determinat limitarea semnificativă a posibilității societății LILAS de a exploata baza aeriană în alte scopuri. În 2001, costul total al acestor operațiuni a fost de aproximativ 5 500 000 NOK pe an. Ținând cont de costurile semnificative, la data de 9 mai 2006, în contractul de închiriere a fost inclusă o limită anuală de 1 500 000 NOK. LILAS și acționarii săi au suportat pierderi substanțiale ca urmare a contractului de închiriere (12).
4.2. NICIUN EFECT ASUPRA COMERȚULUI DINTRE STATELE EEA
Contractul LILAS este strict legat de închirierea bazei aeriene de la Lista pentru obligațiile de serviciu public privind gestionarea și operarea bazei aeriene propriu-zise, și nu de operarea zborurilor interne regulate și a transporturilor aeriene internaționale de mărfuri. În această privință, orice ajutoare acordate în baza contractului de închiriere nu ar afecta comerțul în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.
4.3. ORICE AJUTOR ACORDAT SOCIETĂȚII LILAS AR FI CONSIDERAT AJUTOR LEGAL
În cazul în care autoritatea ajunge la concluzia că LILAS a beneficiat de ajutoare, acestea sunt, în orice caz, compatibile cu Acordul privind SEE pe baza Orientărilor privind finanțarea aeroporturilor și ajutorul la înființare pentru companiile aeriene cu plecare de pe aeroporturi regionale.
4.4. NU EXISTĂ TEMEIURI PENTRU O DECIZIE DE RECUPERARE
În final, contractul de închiriere s-a încheiat la data de 27 iunie 1996. Singura cerere de informații transmisă pe parcursul perioadei de zece ani ulterioară acelei date se referea la potențiala acordare a unui ajutor prin vânzare, nu prin contractul de închiriere. Prin urmare, perioada de zece ani nu a fost întreruptă de nicio acțiune a Autorității. Articolul 15 din Protocolul 3 prevede: „prerogativele Autorității AELS de Supraveghere de recuperare a ajutoarelor se supun unui termen de prescripție de zece ani”.
II. EVALUARE
1. ÎNCHIRIEREA UNEI PĂRȚI DIN BAZA AERIANĂ DE LA LISTA
Contractul de închiriere cu LAD s-a semnat la data de 27 iunie 1996 și a intrat în vigoare la data de 1 iulie 1996.
Articolul 15 din Protocolul 3 prevede:
„1. Prerogativele Autorității AELS de Supraveghere de recuperare a ajutorului se supun unui termen de prescripție de zece ani.
2. Termenul de prescripție începe la data acordării ajutorului ilegal către beneficiar, fie ca ajutor individual, fie în cadrul unei scheme de ajutoare. Orice măsură adoptată de Autoritatea AELS de Supraveghere sau de statul AELS, care acționează la solicitarea Autorității AELS de Supraveghere, cu privire la ajutorul ilegal întrerupe termenul de prescripție, acesta începând să curgă din nou după fiecare întrerupere. Termenul de prescripție va fi suspendat atât timp cât decizia Autorității AELS de Supraveghere face obiectul procedurilor aflate pe rol la Curtea AELS.
3. Orice ajutor al cărui termen de prescripție a expirat va fi considerat ajutor existent.”
Prima cerere de informații care a ridicat problema potențialei măsuri de ajutor sub forma contractului de închiriere a fost trimisă la data de 28 martie 2007. Autoritatea consideră că, la acea dată, termenul de prescripție de zece ani expirase deoarece contractul opozabil celor două părți fusese încheiat la 27 iunie 1996. Prin urmare, nicio recuperare nu ar fi posibilă. În plus, contractul de închiriere propriu-zis expirase, de asemenea, la acea dată, deoarece LILAS nu a utilizat opțiunea de reînnoire a contractului pentru încă o perioadă de zece ani. Prin urmare, contractul de închiriere a încetat la 30 iunie 2006 și nu a mai produs efecte ulterioare.
În aceste condiții, decizia Autorității privind clasificarea ca ajutor a măsurii în cauză și compatibilitatea acesteia cu Acordul privind SEE nu ar avea niciun efect practic (13).
2. VÂNZAREA BAZEI AERIENE DE LA LISTA
2.1. EXISTENȚA AJUTORULUI DE STAT
Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE este formulat după cum urmează:
„Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord, orice ajutor acordat de statele membre CE, de statele AELS sau din resurse de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor bunuri, în măsura în care afectează comerțul între părțile contractante, este incompatibil cu funcționarea prezentului acord.”
Orientările privind elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice oferă informații suplimentare cu privire la modul în care Autoritatea interpretează și aplică prevederile Acordului privind SEE care guvernează ajutoarele de stat în ceea ce privește evaluarea vânzărilor de teren și clădiri publice. Secțiunea 2.1 descrie vânzarea printr-o procedură de licitație necondiționată, în timp ce secțiunea 2.2 descrie vânzarea în lipsa unei proceduri necondiționate (prin intermediul unei evaluări a unui expert independent). Aceste două proceduri permit statelor AELS să abordeze vânzările de teren și clădiri într-o manieră care exclude existența ajutorului de stat.
2.2. EXISTENȚA RESURSELOR DE STAT
Măsura trebuie acordată de stat sau prin resurse de stat. Întrucât NDEA este un organism de stat, resursele sale reprezintă resurse de stat.
Vânzarea de terenuri și clădiri publice sub valoarea de piață sugerează implicarea resurselor de stat. Cu toate acestea, Orientările privind ajutorul de stat referitor la elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri prevăd două cazuri în care, dacă sunt îndeplinite condițiile aplicabile, prețul achitat pentru proprietate trebuie să corespundă valorii de piață corecte, excluzând, astfel, prezența resurselor de stat.
Conform mențiunilor de mai sus, trebuie să se facă distincție între două situații: cazurile în care vânzarea a avut loc printr-o procedură de licitație necondiționată [a se vedea punctul (i) de mai jos] și cazurile în care vânzarea a avut loc prin referire la evaluările valorii realizate de experți independenți [a se vedea punctul (ii) de mai jos].
(i) Vânzarea prin procedură de licitație necondiționată
Autoritățile norvegiene recunosc faptul că „procesul a început ca o procedură de licitație necondiționată în ceea ce privește vânzarea unor părți din baza aeriană. Anunțurile care menționau posibilele utilizări ale bazei aeriene au fost publicate în diferite ziare, cum ar fi Farsund avis, Fedrelandsvennen și Stavanger Aftenblad în anul 2000.”
Nici anunțurile și nici așa-numita „Conferință de la Lista” nu au avut drept rezultat vânzarea. Procesul nu a acoperit cazul unei vânzări en bloc a bazei aeriene. Acest fapt este confirmat de Raportul Auditorului General, care a concluzionat că, înainte de începerea negocierilor cu Lista Flypark AS în martie 2002, nu s-a realizat nicio evaluare a întregii proprietății și nu a fost făcut niciun anunț public pentru vânzarea intenționată. Prin urmare, Autoritatea consideră că nu a existat nicio procedură de licitație necondiționată privind vânzarea en bloc a bazei aeriene și că posibilitatea de a înlătura existența ajutorului de stat pe această bază, în conformitate cu secțiunea 2.1 din Orientările privind ajutorul de stat referitor la elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri, este, în consecință, exclusă.
(ii) Vânzarea în lipsa unei proceduri de licitație necondiționată (evaluarea expertului)
Secțiunea 2.2 din Orientările privind ajutorul de stat referitor la elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice, cu privire la vânzarea în lipsa unei proceduri de licitație necondiționată, prevede că „în cazul în care autoritățile publice intenționează să nu apeleze la procedura descrisă în secțiunea 2.1, trebuie efectuată o evaluare independentă de către unul sau mai mulți evaluatori independenți ai activelor înainte de negocierea vânzării, pentru a se stabili valoarea de piață pe baza indicatorilor de piață general acceptați și a standardelor de evaluare general admise. Prețul de piață astfel stabilit reprezintă prețul minim de achiziție care poate fi acceptat fără a se acorda ajutor de stat.” (subliniere adăugată)
Autoritățile norvegiene au indicat faptul că NDEA a comandat societăților de evaluare imobiliară OPAK și Verditakst AS două evaluări ale valorii. Acestea au fost realizate în mai, respectiv iunie 2002. Deși se pare că negocierile au început deja din luna martie 2002, nu există indicații cu privire la faptul că prețul a fost convenit înainte de cunoașterea concluziilor celor două rapoarte. Ambele rapoarte au estimat o valoare de piață pentru proprietate, excluzând obligațiile legate de standardele de siguranță împotriva incendiilor, îmbunătățirile tehnice sau de infrastructură sau contractul de închiriere.
Prețul achitat de către cumpărător a fost stabilit prin referire la raportul de evaluare efectuat de Verditakst, respectiv 11 000 000 NOK.
Cu toate acestea, OPAK a concluzionat că valoarea proprietății la data vânzării era de 32 000 000 NOK, iar prețul de vânzare declarat în contractul de închiriere a fost de 25 000 000 NOK pentru întregul aeroport.
În fața unor evaluări atât de diferite, Autoritatea a inițiat o investigație oficială și a numit un expert independent, în persoana domnului Geir Saastad, care avea ca sarcină:
— |
compararea tuturor evaluărilor valorii furnizate Autorității; |
— |
stabilirea (i) valorii de piață a bazei aeriene și (ii) a valorii obligațiilor aferente terenului și clădirilor. |
Expertul a apreciat, de asemenea, dacă statul a acționat ca un investitor privat în economia de piață în momentul vânzării acestei proprietăți sau dacă, dimpotrivă, un investitor privat în economia de piață ar fi acționat diferit. Astfel, expertul a luat în considerare natura specială a proprietății și dificultatea cu care autoritățile norvegiene susțin că s-au confruntat din cauza contractului de închiriere existent încheiat cu LILAS și a posibilității acesteia din urmă de a achiziționa proprietatea la sfârșitul perioadei de zece ani.
Expertul a evaluat metodele utilizate în cadrul celor două evaluări existente și a concluzionat că raportul OPAK, deși aplică prețuri scăzute la chirie, reflectând probabil ratele aflate în vigoare, nu ține cont de faptul că o parte din proprietate este închiriată societății LILAS pentru un preț fix (10 000 NOK pe an), o sumă considerabil mai mică decât valoarea presupusă a chiriei pieței. Indemnizația pentru posturi vacante și întreținere este considerată, de asemenea, „mult prea scăzută”. În această privință, expertul a oferit indicații conform cărora costurile aferente posturilor vacante anuale de 20 % nu ar fi excesive ținând cont de natura proprietății. În plus, expertul a precizat că trebuie adăugate costuri semnificative de funcționare și întreținere. Împreună, aceste cheltuieli ar reduce valoarea fluxului de numerar de la 26 de milioane NOK (conform estimărilor OPAK) la 10 milioane NOK. În final, valoarea propriu-zisă a terenului trebuia redusă pentru a ține cont de dificultatea vânzării parcelelor aferente amplasamentului. Expertul a remarcat, de asemenea, faptul că, în contextul observațiilor sale privind raportul OPAK, prețul de vânzare de 25 000 000 NOK declarat în contractul de închiriere era complet ipotetic.
Nici raportul Verditakst nu a luat în considerare faptul că o parte din proprietate este închiriată societății LILAS la un curs care reprezintă o reducere considerabilă a veniturilor pe baza presupunerii că proprietatea ar trebui închiriată la cursul pieței. Cu toate acestea, cursurile utilizate corespund presupunerilor făcute de expert (a se vedea secțiunea 4 din raport). În plus, expertul observă că Verditakst a aplicat cifre pentru costuri de funcționare și întreținere care corespund valorilor standard aplicate de industrie. În final, acesta precizează că estimarea valorii terenului propriu-zis este mai conservatoare decât cea a OPAK și exprimă opinia conform căreia aceasta pare mai adecvată decât o evaluare superioară.
La compararea celor două rapoarte expertul a constatat că: „Principala diferență dintre evaluări constă în calcularea costurilor de funcționare și întreținere. Evaluarea Verditakst reflectă valorile standard aplicate de industria imobiliară, în timp ce evaluarea OPAK nu face acest lucru.”
Expertul a concluzionat că: „prețul de vânzare aplicat în tranzacția din 2002 pare să fie echivalent cu valoarea de piață estimată. Baza aeriană de la Lista a fost vândută într-o perioadă în care exista un interes limitat față de acest tip de proprietate. Piața imobiliară și piețele financiare au înregistrat o scădere în aceeași perioadă în care proprietatea putea fi caracterizată drept complicată și inaccesibilă. Criteriile aplicate de Verditakst în evaluare au fost mai exacte decât cele aplicate în evaluarea OPAK. Principala obiecție adusă evaluării OPAK este aceea că aceasta nu a aplicat cheltuielile normale de funcționare în momentul calculării valorii proprietății. Compensația pentru obligațiile transferate de la NDEA la Lista Flypark AS în legătură cu vânzarea nu pare nejustificat de mare având în vedere numărul de clădiri situate pe amplasament și suprafața terenului în cauză.” (subliniere adăugată)
Expertul a insistat asupra faptului că oricărei evaluări a unei zone precum baza aeriană de la Lista i se va atribui un considerabil caracter incert. Acest fapt poate fi explicat prin următorii factori:
— |
amplasamentul este izolat în comparație cu zonele construite cu o piață imobiliară determinată. Acest lucru nu afectează doar prețurile terenurilor, ci și prețurile chiriilor; |
— |
zona cuprinde o bază aeriană în cadrul căreia s-au desfășurat activități militare în trecut. Numărul proprietăților de referință comparabile este foarte mic sau chiar zero; și |
— |
terenul și clădirile necesită lucrări de reparații și întreținere considerabile. |
Având în vedere raportul expertului independent, Autoritatea consideră că baza aeriană a fost vândută la valoarea de piață.
În primul rând, prețul real de vânzare a corespuns evaluării valorii de piață atribuite în raportul Verditakst. Faptul că evaluarea OPAK a valorii de piață a fost considerabil mai mare nu reprezintă în sine un motiv pentru a trage concluzia că s-a acordat ajutor de stat (14).
Într-adevăr, expertul numit de Autoritate subliniază, astfel cum s-a menționat mai sus, o serie de factori care indică faptul că evaluarea OPAK a valorii de piață a fost prea ridicată, iar criteriile aplicate de Verditakst au fost mai exacte decât cele aplicate de OPAK. Autoritatea este de acord cu opinia conform căreia piața imobiliară de la Lista este atipică și dificil de evaluat și, așa cum a remarcat domnul Saastad, că oricărei evaluări a unei zone precum baza aeriană de la Lista i se va atribui un considerabil caracter incert. Într-adevăr, diferența dintre cele două evaluări efectuate în 2002 ar părea să sprijine incertitudinea legată de piața de acolo. Este, de asemenea, adevărat că NDEA nu a fost singura în imposibilitatea de a vinde parcele de teren. De la cumpărarea proprietății în 2002, nici societatea Lista Flypark AS nu s-a bucurat de prea mult succes în ceea ce privește vânzarea parcelelor de teren societăților nou-înființate. Valoarea de piață scăzută a bazei aeriene este confirmată și de durata și dificultatea procesului de vânzare în sine, care a durat din 1997 până în 2002.
Elementul final al prețului achitat este valoarea atribuită anumitor costuri, care a fost dedusă din valoarea proprietății pentru obținerea prețului final. Secțiunea 2.2 din Orientările privind ajutorul de stat referitor la elementele de ajutor de stat în vânzările de terenuri și clădiri de către autoritățile publice prevede anume că „vânzării îi pot fi atașate, în interesul public, obligații specifice legate de teren și clădiri, și nu de cumpărător sau de activitățile sale economice”. Dezavantajul economic al acestor obligații poate fi dedus din prețul de achiziție.
În ceea ce privește aceste obligații, expertul observă că sumele nu sunt nejustificat de mari, având în vedere zona în cauză, și că nu este neobișnuit ca valoarea acestor obligații să depășească valoarea proprietății propriu-zise. Deși procedura pentru transferul de fonduri este caracterizată drept „foarte neobișnuită”, Autoritatea consideră că aceasta nu afectează evaluarea valorii obligațiilor.
În lumina considerentelor de mai sus, la care se adaugă faptul că o proprietate grevată de drepturi sau opțiuni de preempțiune privind cumpărarea va fi dificil de vândut, Autoritatea este de părere că, în ceea ce privește vânzarea bazei aeriene, nu există dovezi care să ateste implicarea resurselor de stat și existența ajutoarelor de stat.
3. CONCLUZIE
Pe baza evaluării de mai sus, Autoritatea consideră că vânzarea bazei aeriene de la Lista nu constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Procedura inițiată în conformitate cu articolul 4 alineatul (4), coroborat cu articolul 13 din partea II a Protocolului 3 privind închirierea bazei aeriene de la Lista, este închisă.
Articolul 2
Autoritatea AELS de Supraveghere consideră că vânzarea bazei aeriene de la Lista nu a constituit ajutor de stat în sensul articolului 61 din Acordul privind SEE.
Articolul 3
Decizia se adresează Regatului Norvegiei.
Articolul 4
Numai textul în limba engleză este autentic.
Adoptată la Bruxelles, 27 martie 2009.
Pentru Autoritatea AELS de Supraveghere
Per SANDERUD
Președinte
Kurt JÄGER
Membru al Colegiului
(1) Denumită în continuare „Autoritatea”.
(2) Denumit în continuare „Acordul privind SEE”.
(3) Denumit în continuare „Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”.
(4) Denumit în continuare „Protocolul 3”.
(5) Orientări privind aplicarea și interpretarea articolelor 61 și 62 din Acordul privind SEE și a articolului 1 din Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, adoptate și emise de Autoritate la data de 19 ianuarie 1994, publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare „JO”) L 231, 3.9.1994, p. 1 și în suplimentul SEE nr. 32, 3.9.1994 p. 1. Orientările au fost modificate ultima dată la 16 decembrie 2008. Denumite în continuare „Orientările privind ajutorul de stat”. Versiunea actualizată a Orientărilor privind ajutorul de stat este publicată pe site-ul internet al Autorității:
http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/state_aid_guidelines/
(6) Publicat în JO C 250, 25.10.2007, p. 28 și în suplimentul SEE nr. 50, 25.10.2007, p. 13.
(7) St.prp. nr. 50 (1994-1995) din 12 iunie 1995 a fost o urmare a rezoluției prin care Parlamentul a hotărât reorganizarea Forțelor Armate Norvegiene. Din procesul de reorganizare făcea parte și închiderea bazei aeriene de la Lista începând cu 1 ianuarie 1996.
(8) A se vedea http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/state_aid_guidelines/
(9) A se vedea alineatul 29 din Orientările privind ajutoarele de stat în ceea ce privește finanțarea aeroporturilor și ajutorul la înființare pentru companiile aeriene cu plecare de pe aeroporturi regionale.
(10) „Noile Orientări privind aeroporturile” fac referire la orientările adoptate la data de 20 decembrie 2005, respectiv după încheierea contractului de închiriere cu LILAS.
(11) Decizia nr. 183/07/COL, la care s-a făcut referire la nota de subsol 6.
(12) Conturile LILAS pentru perioada 1997-2006 arată o pierdere acumulată de aproximativ 10 500 000 NOK.
(13) A se vedea, prin analogie, Decizia Comisiei din 25 septembrie 2007 privind măsurile de ajutor puse în aplicare de Spania pentru IZAR, Cauza C-47/2003, nepublicată încă, și Decizia 2006/238/CE a Comisiei din 9 noiembrie 2005 privind măsura pusă în aplicare de Franța pentru Mines de potasse d’Alsace (JO L 86, 24.3.2006, p. 20).
(14) A se vedea, prin analogie, cauzele conexate T-127/99, T-129/99 și T-148/99 Diputación Foral de Álava [2002] Rec., p. II-1275, punctul 85.