ISSN 1977-1029 |
||
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36 |
|
![]() |
||
Ediţia în limba română |
Comunicări şi informări |
Anul 63 |
Cuprins |
Pagina |
|
|
IV Informări |
|
|
INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUȚIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
|
|
Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
|
2020/C 36/01 |
|
V Anunțuri |
|
|
PROCEDURI JURISDICȚIONALE |
|
|
Curtea de Justiție |
|
2020/C 36/02 |
||
2020/C 36/03 |
||
2020/C 36/04 |
||
2020/C 36/05 |
||
2020/C 36/06 |
||
2020/C 36/07 |
||
2020/C 36/08 |
||
2020/C 36/09 |
||
2020/C 36/10 |
||
2020/C 36/11 |
||
2020/C 36/12 |
||
2020/C 36/13 |
||
2020/C 36/14 |
||
2020/C 36/15 |
||
2020/C 36/16 |
||
2020/C 36/17 |
||
2020/C 36/18 |
||
2020/C 36/19 |
||
2020/C 36/20 |
||
2020/C 36/21 |
||
2020/C 36/22 |
||
2020/C 36/23 |
||
2020/C 36/24 |
||
|
Tribunalul |
|
2020/C 36/25 |
||
2020/C 36/26 |
||
2020/C 36/27 |
||
2020/C 36/28 |
||
2020/C 36/29 |
||
2020/C 36/30 |
||
2020/C 36/31 |
||
2020/C 36/32 |
||
2020/C 36/33 |
||
2020/C 36/34 |
||
2020/C 36/35 |
||
2020/C 36/36 |
||
2020/C 36/37 |
||
2020/C 36/38 |
||
2020/C 36/39 |
||
2020/C 36/40 |
||
2020/C 36/41 |
Cauza T-746/19: Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2019 – GY/BCE |
|
2020/C 36/42 |
Cauza T-760/19: Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2019 – Imperial Brands și alții/Comisia |
|
2020/C 36/43 |
Cauza T-761/19: Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2019 – Willis Europe/Comisia |
|
2020/C 36/44 |
||
2020/C 36/45 |
Cauza T-824/19: Acțiune introdusă la 2 decembrie 2019 – RY/Comisia |
|
2020/C 36/46 |
Cauza T-835/19: Acțiune introdusă la 6 decembrie 2019 – CrossFit/EUIPO – Hochwarter (CROSSBOX) |
|
2020/C 36/47 |
Cauza T-99/17: Ordonanța Tribunalului din 3 decembrie 2019 – Eutelsat/GSA |
|
2020/C 36/48 |
RO |
|
IV Informări
INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUȚIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE
Curtea de Justiție a Uniunii Europene
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/1 |
Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
(2020/C 36/01)
Ultima publicație
Publicații anterioare
Aceste texte sunt disponibile pe
EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu
V Anunțuri
PROCEDURI JURISDICȚIONALE
Curtea de Justiție
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/2 |
Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 decembrie 2019 – Republica Cehă/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene
(Cauza CauzaC-482/17) (1)
(Acțiune în anulare - Apropierea legislațiilor - Directiva (UE) 2017/853 - Controlul achiziționării și al deținerii de arme - Validitate - Temei juridic - Articolul 114 TFUE - Modificarea unei directive existente - Principiul proporționalității - Lipsa evaluării impactului - Atingere adusă dreptului de proprietate - Proporționalitatea măsurilor adoptate - Măsuri care creează obstacole în cadrul pieței interne - Principiul securității juridice - Principiul protecției încrederii legitime - Măsuri care obligă statele membre să adopte o legislație cu efect retroactiv - Principiul nediscriminării - Derogare pentru Confederația Elvețiană - Discriminare care afectează statele membre ale Uniunii Europene sau statele membre ale Asociației Europene a Liberului Schimb (AELS), altele decât acest stat)
(2020/C 36/02)
Limba de procedură: ceha
Părțile
Reclamantă: Republica Cehă (reprezentanți: M. Smolek, O. Serdula și J. Vláčil, agenți)
Interveniente în susținerea reclamantei: Ungaria (reprezentanți: M. Z. Fehér, G. Koós și G. Tornyai, agenți), Republica Polonă (reprezentanți: B. Majczyna, M. Wiącek și D. Lutostańska, agenți)
Pârâte: Parlamentul European (reprezentanți: O. Hrstková Šolcová și R. van de Westelaken, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: inițial A. Westerhof Löfflerová, E. Moro și M. Chavrier, ulterior A. Westerhof Löfflerová și M. Chavrier, agenți)
Interveniente în susținerea pârâtelor: Republica Franceză (reprezentanți: A. Daly, E. de Moustier, R. Coesme și D. Colas, agenți), Comisia Europeană (reprezentanți: M. Šimerdová, Y. G. Marinova și E. Kružíková, agenți)
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
Obligă Republica Cehă să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Parlamentul European și de Consiliul Uniunii Europene. |
3) |
Obligă Republica Franceză, Ungaria, Republica Polonă, precum și Comisia Europeană să suporte propriile cheltuieli de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/3 |
Hotărârea Curții (Camera a patra) din 5 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Rayonen sad Asenovgrad, Sofiyski rayonen sad - Bulgaria) – „EVN Bulgaria Toplofikatsia” EAD/Nikolina Stefanova Dimitrova (C-708/17), „Toplofikatsia Sofia” EAD/Mitko Simeonov Dimitrov (C-725/17)
(Cauzele conexate C-708/17 și 725/17) (1)
(Trimitere preliminară - Protecția consumatorilor - Directiva 2011/83/UE - Dreptul consumatorilor - Articolul 2 alineatul (1) - Noțiunea de „consumator” - Articolul 3 alineatul (1) - Contract încheiat între un profesionist și un consumator - Contract care privește furnizarea de încălzire centralizată - Articolul 27 - Vânzare nesolicitată - Directiva 2005/29/CE - Practici comerciale nelegale ale întreprinderilor față de consumatori pe piața internă - Articolul 5 - Interzicerea practicilor comerciale neloiale - Anexa I - Furnizare nesolicitată - Reglementare națională care impune fiecărui proprietar al unui bun dintr un imobil aflat în proprietate comună racordat la o rețea de termoficare centralizată să contribuie la cheltuielile privind consumul de energie termică pentru părțile comune și pentru instalația interioară a imobilului - Eficacitate energetică - Directiva 2006/32/CE - Articolul 13 alineatul (2) - Directiva 2012/27/UE - Articolul 10 alineatul (1) - Informații referitoare la facturare - Reglementare națională care prevede că, într un imobil aflat în coproprietate, facturile privind consumul de energie termică pentru instalația interioară sunt stabilite în sarcina fiecărui proprietar de apartament proporțional cu volumul încălzit din locuința sa)
(2020/C 36/03)
Limba de procedură: bulgara
Instanța de trimitere
Rayonen sad Asenovgrad, Sofiyski rayonen sad
Părțile din procedura principală
Reclamante: „EVN Bulgaria Toplofikatsia” EAD, (C-708/17), „Toplofikatsia Sofia” EAD (C-725/17)
Pârâți: Nikolina Stefanova Dimitrova (C-708/17), Mitko Simeonov Dimitrov (C-725/17)
Dispozitivul
1) |
Articolul 27 din Directiva 2011/83/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2011 privind drepturile consumatorilor, de modificare a Directivei 93/13/CEE a Consiliului și a Directivei 1999/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului și de abrogare a Directivei 85/577/CEE a Consiliului și a Directivei 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului, coroborat cu articolul 5 alineatele (1) și (5) din Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care prevede că proprietarii unui apartament dintr o clădire aflată în proprietate comună racordat la o rețea de termoficare centralizată sunt obligați să contribuie la cheltuielile legate de consumul de energie termică din părțile comune și din instalația interioară a clădirii, chiar dacă nu au solicitat în mod individual furnizarea energiei termice și nu o utilizează în apartamentul lor. |
2) |
Articolul 13 alineatul (2) din Directiva 2006/32/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind eficiența energetică la utilizatorii finali și serviciile energetice și de abrogare a Directivei 93/76/CEE a Consiliului și articolul 10 alineatul (1) din Directiva 2012/27/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 privind eficiența energetică, de modificare a Directivelor 2009/125/CE și 2010/30/UE și de abrogare a Directivelor 2004/8/CE și 2006/32/CE, trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări naționale care prevede că, într o clădire aflată în proprietate comună, facturile referitoare la consumul de energie termică aferent instalației interioare sunt stabilite, pentru fiecare proprietar al unui apartament din clădire, în mod proporțional cu volumul încălzit aferent apartamentului său. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/4 |
Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 decembrie 2019 – PGNiG Supply & Trading GmbH/Comisia Europeană
(Cauza C-117/18 P) (1)
(Recurs - Piața internă în sectorul gazelor naturale - Directiva 2009/73/CE - Articolul 32 - Accesul terților - Articolul 41 alineatele 6, 8 și 10 - Norme privind tarifele - Articolul 36 - Cerere de derogare - Modalități de exploatare a gazoductului OPAL - Autoritate de reglementare națională - Decizie de derogare - Cerere de modificare - Decizie a Comisiei Europene - Acțiune în anulare - Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE - Admisibilitate - Decizie care nu o privește direct pe reclamantă)
(2020/C 36/04)
Limba de procedură: polona
Părțile
Recurentă: PGNiG Supply & Trading GmbH (reprezentanți: M. Jeżewski și O. Waluśkiewicz, adwokaci, E. Buczkowska și M. Trepka, radcowie prawni)
Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și O. Beynet, agenți)
Intervenientă în susținerea Comisiei: Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial T. Henze, ulterior J. Möller, agent)
Dispozitivul
1) |
Respinge recursul. |
2) |
PGNiG Supply & Trading GmbH suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană. |
3) |
Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/4 |
Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 decembrie 2019 – Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A./Comisia Europeană, Republica Federală Germania
(CauzaC-342/18 P) (1)
(Recurs - Piața internă a gazelor naturale - Directiva 2009/73/CE - Articolul 32 - Accesul terților - Articolul 41 alineatele (6), (8) și (10) - Reguli tarifare - Articolul 36 - Cerere de derogare - Modalități de exploatare a gazoductului OPAL - Autoritate de reglementare națională - Decizie de derogare - Cerere de modificare - Decizie a Comisiei Europene - Acțiune în anulare - Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE - Admisibilitate - Decizie care nu o privește în mod direct pe recurentă)
(2020/C 36/05)
Limba de procedură: polona
Părțile
Recurentă: Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A. (reprezentanți: inițial M. Jeżewski, adwokat, ulterior E. Buczkowska, radca prawny, și W. Sadowski, adwokat)
Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: K. Herrmann și O. Beynet, agenți), Republica Federală Germania (reprezentanți: inițial M. T. Henze, ulterior J. Möller, agenți)
Dispozitivul
1) |
Respinge recursul. |
2) |
Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo S. A. suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană. |
3) |
Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/5 |
Hotărârea Curții (Camera a opta) din 5 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Superior de Justicia de Galicia - Spania) – Antonio Bocero Torrico (C-398/18), Jörg Paul Konrad Fritz Bode (C-428/18)/Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
(Cauzele conexate C-398/18 și 428/18) (1)
(Trimitere preliminară - Securitatea socială a lucrătorilor migranți - Regulamentul (CE) nr. 883/2004 - Pensie anticipată - Eligibilitate - Valoare a pensiei ce urmează să fie încasată care trebuie să depășească valoarea minimă legală - Luare în considerare doar a pensiei dobândite în statul membru în cauză - Neluare în considerare a pensiei dobândite în alt stat membru - Diferență de tratament în privința lucrătorilor care și au exercitat dreptul la liberă circulație)
(2020/C 36/06)
Limba de procedură: spaniola
Instanța de trimitere
Tribunal Superior de Justicia de Galicia
Părțile din procedura principală
Reclamanți: Antonio Bocero Torrico (C-398/18), Jörg Paul Konrad Fritz Bode (C-428/18)
Pârâte: Instituto Nacional de la Seguridad Social, Tesorería General de la Seguridad Social
Dispozitivul
Articolul 5 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială trebuie interpretat în sensul că se opune legislației unui stat membru care impune, drept condiție de eligibilitate a unui lucrător pentru o pensie anticipată, ca valoarea pensiei care urmează să fie încasată să fie mai mare decât valoarea minimă a pensiei pe care acest lucrător ar avea dreptul să o primească la vârsta legală de pensionare în temeiul acestei legislații, noțiunea de „pensie care urmează să fie încasată” fiind înțeleasă ca vizând pensia aflată numai în sarcina acestui stat membru, cu excluderea pensiei pe care lucrătorul menționat ar putea să o primească cu titlu de prestații echivalente aflată în sarcina unuia sau a mai multe alte state membre.
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/6 |
Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 27 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Consiglio di Stato - Italia) – Tedeschi Srl, în nume propriu și în calitate de mandatar al unui grup temporar de întreprinderi, Consorzio Stabile Istant Service, în nume propriu și în calitate de mandant al unui grup temporar de întreprinderi/C.M. Service Srl, Università degli Studi di Roma La Sapienza
(Cauza C-402/18) (1)
(Trimitere preliminară - Articolele 49 și 56 TFUE - Atribuirea contractelor de achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Articolul 25 - Subcontractare - Reglementare națională care limitează posibilitatea de a subcontracta la 30 % din valoarea totală a contractului de achiziții publice și care interzice ca prețurile aplicabile prestațiilor încredințate prin subcontractare să fie reduse cu peste 20 % în raport cu prețurile care rezultă din atribuire)
(2020/C 36/07)
Limba de procedură: italiana
Instanța de trimitere
Consiglio di Stato
Părțile din procedura principală
Reclamante: Tedeschi Srl, în nume propriu și în calitate de mandatar al unui grup temporar de întreprinderi, Consorzio Stabile Istant Service, în nume propriu și în calitate de mandant al unui grup temporar de întreprinderi
Pârâtă: C.M. Service Srl, Università degli Studi di Roma La Sapienza
Dispozitivul
Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii trebuie interpretată în sensul că:
— |
aceasta se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care limitează la 30 % partea din contract pe care ofertantul este autorizat să o subcontracteze unor terți; |
— |
aceasta se opune unei reglementări naționale precum cea în discuție în litigiul principal, care limitează posibilitatea de a reduce prețurile aplicabile prestațiilor încredințate prin subcontractare cu peste 20 % în raport cu prețurile care rezultă din atribuire. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/7 |
Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 decembrie 2019 – H/Consiliul Uniunii Europene
(CauzaC-413/18 P) (1)
(Recurs - Politica externă și de securitate comună (PESC) - Compunerea completului de judecată al Tribunalului Uniunii Europene - Regularitate - Decizia 2009/906/PESC - Misiunea de Poliție a Uniunii Europene în Bosnia și Herțegovina (MPUE) - Agent național detașat - Schimbarea repartizării într-un birou regional al acestei misiuni - Competența șefului misiunii - Abuz de putere - Cerere de despăgubire - Principiul contradictorialității)
(2020/C 36/08)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Recurent: H (reprezentant: M. Velardo, avvocatessa)
Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: A. Vitro și A. de Elera-San Miguel Hurtado, agenți)
Dispozitivul
1) |
Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 11 aprilie 2018, H/Consiliul (T-271/10 RENV, EU:T:2018:180). |
2) |
Trimite cauza spre rejudecare la Tribunalul Uniunii Europene pentru a se pronunța cu privire la al treilea și al cincilea motiv al acțiunii în anulare, precum și cu privire la cererea de despăgubire. |
3) |
Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/7 |
Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 3 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio - Italia) – Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo/Banca d'Italia
(Cauza C-414/18) (1)
(Trimitere preliminară - Directiva 2014/59/UE - Uniune bancară - Redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții - Contribuții anuale - Calcul - Regulamentul (UE) nr. 806/2014 - Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/81 - Procedură uniformă de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții - Procedură administrativă care implică autorități naționale și un organism al Uniunii - Putere decizională exclusivă a Comitetului unic de rezoluție (CRU) - Procedură în fața instanțelor naționale - Lipsa introducerii în timp util a unei acțiuni în anulare în fața instanței Uniunii - Regulamentul delegat (UE) 2015/63 - Excluderea anumitor datorii de la calculul contribuțiilor - Interconexiuni între mai multe bănci)
(2020/C 36/09)
Limba de procedură: italiana
Instanța de trimitere
Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio
Părțile din procedura principală
Reclamantă: Iccrea Banca SpA Istituto Centrale del Credito Cooperativo
Pârâtă: Banca d'Italia
Dispozitivul
Articolul 103 alineatul (2) din Directiva 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 de instituire a unui cadru pentru redresarea și rezoluția instituțiilor de credit și a firmelor de investiții și de modificare a Directivei 82/891/CEE a Consiliului și a Directivelor 2001/24/CE, 2002/47/CE, 2004/25/CE, 2005/56/CE, 2007/36/CE, 2011/35/UE, 2012/30/UE și 2013/36/UE ale Parlamentului European și ale Consiliului, precum și a Regulamentelor (UE) nr. 1093/2010 și (UE) nr. 648/2012 ale Parlamentului European și ale Consiliului și articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (f) din Regulamentul delegat (UE) 2015/63 al Comisiei din 21 octombrie 2014 de completare a Directivei 2014/59/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește contribuțiile ex ante la mecanismele de finanțare a rezoluției trebuie interpretate în sensul că datoriile care rezultă din tranzacții între o bancă de al doilea nivel și membrii unui ansamblu pe care aceasta îl constituie împreună cu bănci cooperative cărora le furnizează diverse servicii fără a le controla și care nu acoperă împrumuturi acordate pe o bază neconcurențială și în scop nelucrativ, în vederea promovării obiectivelor de politică publică ale unei administrații centrale sau regionale a unui stat membru, nu sunt excluse de la calculul contribuțiilor la un fond național de rezoluție prevăzute la acest articol 103. alineatul (2).
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/8 |
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal de première instance de Namur - Belgia) – Ordre des avocats du barreau de Dinant/JN
(Cauza C-421/18) (1)
(Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 - Competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială - Articolul 7 punctul 1 litera (a) - Competență specială în materie contractuală - Noțiunea de „materie contractuală” - Cerere de plată a contribuțiilor anuale datorate de un avocat unui ordin al avocaților)
(2020/C 36/10)
Limba de procedură: franceza
Instanța de trimitere
Tribunal de première instance de Namur
Părțile din procedura principală
Reclamant: Ordre des avocats du barreau de Dinant
Pârât: JN
Dispozitivul
Articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că un litigiu privind obligația unui avocat de a plăti contribuții profesionale anuale pe care le datorează ordinului avocaților căruia îi aparține nu intră în domeniul de aplicare al acestui regulament decât cu condiția ca, atunci când îi solicită acestui avocat să execute obligația menționată, ordinul respectiv să nu acționeze, în temeiul dreptului național aplicabil, în exercitarea unei prerogative de putere publică, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.
Articolul 7 punctul 1 litera (a) din Regulamentul nr. 1215/2012 trebuie interpretat în sensul că o acțiune prin care un ordin al avocaților urmărește să obțină obligarea unuia dintre membrii săi la plata contribuțiilor profesionale anuale pe care acesta le datorează și care au în esență ca obiect finanțarea unor servicii, precum serviciile de asigurare, trebuie considerată o acțiune în „materie contractuală”, în sensul acestei dispoziții, cu condiția ca aceste contribuții să constituie contrapartida unor prestații furnizate de ordinul respectiv membrilor săi și ca aceste prestații să fie consimțite în mod liber de membrul în cauză, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere.
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/9 |
Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 4 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof - Germania) – Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena/Balema GmbH
(Cauza C-432/18) (1)
(Trimitere preliminară - Protecția indicațiilor geografice și a denumirilor de origine ale produselor agricole și alimentare - Regulamentele (CE) nr. 510/2006 și (UE) nr. 1151/2012 - Articolul 13 alineatul (1) - Regulamentul (CE) nr. 583/2009 - Articolul 1 - Înregistrarea denumirii „Aceto Balsamico di Modena (IGP)” - Protecția componentelor negeografice ale acestei denumiri - Întindere)
(2020/C 36/11)
Limba de procedură: germana
Instanța de trimitere
Bundesgerichtshof
Părțile din procedura principală
Reclamant: Consorzio Tutela Aceto Balsamico di Modena
Pârâtă: Balema GmbH
Dispozitivul
Articolul 1 din Regulamentul (CE) nr. 583/2009 al Comisiei din 3 iulie 2009 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Aceto Balsamico di Modena (IGP)] trebuie să fie interpretat în sensul că protecția denumirii „Aceto Balsamico di Modena” nu se extinde asupra utilizării termenilor individuali negeografici ai acesteia.
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/10 |
Hotărârea Curții (Camera a noua) din 4 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation - Franța) – UB/VA, Tiger SCI, WZ, în calitate de lichidator al lui UB, Banque patrimoine et immobilier SA
(Cauza C-493/18) (1)
(Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Proceduri de insolvență - Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 - Articolul 3 alineatul (1) - Acțiuni care decurg în mod direct din procedura de insolvență și care au o strânsă legătură cu aceasta - Vânzarea unui imobil și constituirea unei ipoteci - Acțiune în inopozabilitate introdusă de lichidator - Articolul 25 alineatul (1) - Competență exclusivă a instanțelor din statul membru de deschidere a procedurii de insolvență)
(2020/C 36/12)
Limba de procedură: franceza
Instanța de trimitere
Cour de cassation
Părțile din procedura principală
Reclamantă: UB
Pârâte: VA, Tiger SCI, WZ, în calitate de lichidator al lui UB, Banque patrimoine et immobilier SA
Dispozitivul
1) |
Articolul 3 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1346/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind procedurile de insolvență trebuie interpretat în sensul că acțiunea lichidatorului, desemnat de o instanță din statul membru pe teritoriul căruia a fost deschisă procedura de insolvență, care are ca obiect declararea inopozabilității față de masa credală a vânzării unui bun imobil situat în alt stat membru, precum și a ipotecii constituite asupra acestuia, este de competența exclusivă a instanțelor din primul stat membru. |
2) |
Articolul 25 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1346/2000 trebuie interpretat în sensul că o decizie prin care o instanță a statului membru de deschidere autorizează lichidatorul să inițieze o acțiune în alt stat membru, chiar dacă acțiunea respectivă ar fi de competența exclusivă a acestei instanțe, nu poate avea ca efect conferirea unei competențe internaționale instanțelor din acest alt stat membru. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/11 |
Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 noiembrie 2019 – Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding/Comisia Europeană
(Cauza C-591/18 P) (1)
(Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a cablurilor electrice subterane și submarine - Împărțirea pieței în cadrul unor proiecte - Amenzi - Dreptul la apărare - Acces la dosar - Principiul prezumției de nevinovăție - Denaturarea elementelor de probă)
(2020/C 36/13)
Limba de procedură: germana
Părțile
Recurente: Brugg Kabel AG, Kabelwerke Brugg AG Holding (reprezentanți: A. Rinne, M. Lichtenegger și S. Schricker, Rechtsanwälte)
Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: H. Leupold, H. van Vliet și C. Vollrath, agenți)
Dispozitivul
1) |
Respinge recursul. |
2) |
Obligă Brugg Kabel AG și Kabelwerke Brugg AG Holding la plata cheltuielilor de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/11 |
Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 noiembrie 2019 – ABB Ltd, ABB AB/Comisia Europeană
(Cauza C-593/18) (1)
(Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a cablurilor electrice subterane și submarine - Împărțirea pieței în cadrul proiectelor - Sarcina probei - Prezumția de nevinovăție - Principiul egalității de tratament)
(2020/C 36/14)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Recurentă: ABB Ltd, ABB AB (reprezentanți: I. Vandenborre și M. Frese, advocaten, S. Dionnet, avocat)
Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: H. van Vliet, I. Zaloguin și I. Rogalski, agenți)
Dispozitivul
1) |
Anulează punctul 1 din Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 12 iulie 2018, ABB/Comisia (T-445/14, nepublicată, EU:T:2018:449), în măsura în care, prin intermediul acestuia, Tribunalul a respins acțiunea ABB Ltd și a ABB AB privind anularea Deciziei C(2014)2139 final a Comisiei din 2 aprilie 2014 privind o procedură de aplicare a articolului 101 [TFUE] și a articolului 53 din Acordul privind SEE (cauza AT. 39610 – Cabluri electrice), în măsura în care această decizie consideră că aceste societăți sunt răspunzătoare de o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul de cooperare privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992 cu privire la un refuz colectiv de a furniza accesorii de cabluri electrice subterane cu o tensiune minimă de 110kV și sub 220 kV, precum și punctul 2 din această hotărâre. |
2) |
Respinge în rest recursul. |
3) |
Anulează Decizia C(2014)2139 final în măsura în care aceasta le consideră pe ABB Ltd și pe ABB AB răspunzătoare de o încălcare a articolului 101 TFUE și a articolului 53 din Acordul de cooperare privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992 cu privire la un refuz colectiv de a furniza accesorii de cabluri electrice subterane cu o tensiune minimă de 110kV și sub 220 kV. |
4) |
ABB Ltd, ABB AB și Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată aferente procedurii în primă instanță și recursului. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/12 |
Hotărârea Curții (Camera a șaptea) din 28 noiembrie 2019 – LS Cable & System Ltd/Comisia Europeană
(Cauza C-596/18) (1)
(Recurs - Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a cablurilor electrice subterane și submarine - Repartizarea pieței în cadrul proiectelor - Amenzi - Sarcina probei - Denaturarea elementelor de probă - Distanțare publică față de înțelegere)
(2020/C 36/15)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Recurentă: LS Cable & System Ltd (reprezentanți: S. Spinks și S. Kinsella, solicitors)
Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: N. Khan și H. van Vliet, agenți)
Dispozitivul
1) |
Respinge recursul. |
2) |
Obligă LS Cable & System Ltd la plata cheltuielilor de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/13 |
Hotărârea Curții (Camera a opta) din 5 decembrie 2019 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei
(CauzaC-642/18) (1)
(Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2008/98/CE - Articolele 30 și 33 - Planuri de gestionare a deșeurilor - Comunitățile autonome Insulele Baleare și Insulele Canare (Spania) - Obligație de revizuire - Obligație de notificare către Comisie - Lipsa unei puneri în întârziere în conformitate cu normele - Trimitere prematură a punerii în întârziere - Inadmisibilitate)
(2020/C 36/16)
Limba de procedură: spaniola
Părțile
Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: S. Pardo Quintillán, E. Sanfrutos Cano și F. Thiran, agenți)
Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: L. Aguilera Ruiz, agent)
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea ca inadmisibilă. |
2) |
Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/13 |
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 5 decembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Rejonowy w Chełmnie - Polonia) – procedură inițiată de Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)
(Cauza C-671/18) (1)
(Trimitere preliminară - Spațiul de libertate, securitate și justiție - Cooperare judiciară în materie penală - Recunoaștere reciprocă - Sancțiuni financiare - Temeiuri de nerecunoaștere și de neexecutare - Decizia cadru 2005/214/JAI - Decizie a unei autorități a unui stat membru emitent pe baza unor date referitoare la înmatricularea unui vehicul - Luare la cunoștință de către persoana interesată a sancțiunilor și a modalităților de formulare a apelului - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă)
(2020/C 36/17)
Limba de procedură: polona
Instanța de trimitere
Sąd Rejonowy w Chełmnie
Părțile din procedura principală
Reclamantă: Centraal Justitieel Incassobureau, Ministerie van Veiligheid en Justitie (CJIB)
Cu participarea: Z.P., Prokuratura Rejonowa w Chełmnie
Dispozitivul
1) |
Articolul 7 alineatul (2) litera (g) și articolul 20 alineatul (3) din Decizia cadru 2005/214/JAI a Consiliului din 24 februarie 2005 privind aplicarea principiului recunoașterii reciproce a sancțiunilor financiare, astfel cum a fost modificată prin Decizia cadru 2009/299/JAI a Consiliului din 26 februarie 2009, trebuie interpretate în sensul că, în măsura în care o decizie de impunere a unei sancțiuni financiare a fost notificată în conformitate cu legislația națională a statului membru emitent cu indicarea dreptului de contestare și a termenului de formulare a căii de atac respective, autoritatea din statul membru de executare nu poate refuza recunoașterea și executarea deciziei menționate, cu condiția ca persoana interesată să fi avut un termen suficient pentru a formula o cale de atac împotriva acesteia, aspect a cărui verificare revine instanței de trimitere și că, în această privință, este lipsit de relevanță faptul că procedura privind impunerea sancțiunii financiare în cauză a avut un caracter administrativ. |
2) |
Articolul 20 alineatul (3) din Decizia cadru 2005/214, astfel cum a fost modificată prin Decizia cadru 2009/299, trebuie interpretat în sensul că autoritatea competentă din statul membru de executare nu poate refuza recunoașterea și executarea unei decizii de impunere a unei sancțiuni financiare privind încălcări ale normelor de circulație rutieră, atunci când o astfel de sancțiune a fost aplicată persoanei pe numele căreia este înmatriculat vehiculul în cauză pe baza unei prezumții de răspundere prevăzute de legislația națională a statului membru emitent, cu condiția ca această prezumție să poată fi răsturnată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/14 |
Hotărârea Curții (Camera a noua) din 28 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Okręgowy w Warszawie, XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy - Polonia) – KROL - Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., sp.k./Porr SA
(Cauza C-722/18) (1)
(Trimitere preliminară - Combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale - Directiva 2000/35/CE - Articolul 1 și articolul 6 alineatul (3) - Domeniu de aplicare - Reglementare națională - Tranzacții comerciale finanțate din fonduri structurale și din Fondul de coeziune al Uniunii Europene - Excludere)
(2020/C 36/18)
Limba de procedură: polona
Instanța de trimitere
Sąd Okręgowy w Warszawie, XXIII Wydział Gospodarczy Odwoławczy
Părțile din procedura principală
Reclamantă: KROL - Zakład Robót Wodno-Kanalizacyjnych Sp. z o.o., sp.k.
Pârâtă: Porr SA
Dispozitivul
Articolul 1 și articolul 6 alineatul (3) din Directiva 2000/35/CE a Parlamentului și a Consiliului din 29 iunie 2000 privind combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații naționale precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia tranzacțiile comerciale finanțate în întregime sau parțial din fonduri structurale și din Fondul de coeziune al Uniunii Europene sunt excluse de la beneficiul compensației prevăzute de această directivă pentru întârzierea efectuării plăților.
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/15 |
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 28 noiembrie 2019 (cerere de decizie preliminară formulată de Spetsializiran nakazatelen sad - Bulgaria) – Procedură penală împotriva lui DK
(Cauza C-653/19 PPU) (1)
(Trimitere preliminară - Procedură preliminară de urgență - Cooperare judiciară în materie penală - Directiva (UE) 2016/343 - Consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale - Articolul 6 - Sarcina probei - Menținerea unei persoane acuzate în arest preventiv)
(2020/C 36/19)
Limba de procedură: bulgara
Instanța de trimitere
Spetsializiran nakazatelen sad
Partea din procedura penală principală
DK
Cu participarea: Spetsializirana prokuratura
Dispozitivul
Articolul 6 din Directiva (UE) 2016/343 a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2016 privind consolidarea anumitor aspecte ale prezumției de nevinovăție și a dreptului de a fi prezent la proces în cadrul procedurilor penale, precum și articolele 6 și 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene nu sunt aplicabile unei legislații naționale care supune repunerea în libertate a unei persoane plasate în arest preventiv condiției stabilirii, de către această persoană, a existenței unor împrejurări noi care justifică această repunere în libertate.
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/16 |
Recurs introdus la 30 septembrie 2019 de Guy Steifer împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a cincea) din 12 iulie 2019 în cauza T-331/17, Steifer/CESE
(Cauza C-727/19 P)
(2020/C 36/20)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Recurent: Guy Steifer (reprezentant: M.-A. Lucas, avocat)
Cealaltă parte din procedură: Comitetul Economic și Social European
Prin Ordonanța din 12 decembrie 2019, Curtea (Camera a opta) a respins recursul.
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/16 |
Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour constitutionnelle (Belgia) la 31 octombrie 2019 – Ligue des droits humains/Conseil des ministres
(Cauza C-817/19)
(2020/C 36/21)
Limba de procedură: franceza
Instanța de trimitere
Cour constitutionnelle
Părțile din procedura principală
Reclamantă: Ligue des droits humains
Pârât: Conseil des ministres
Întrebările preliminare
1) |
Articolul 23 din Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) (1) coroborat cu articolul 2 alineatul (2) litera (d) din același regulament trebuie interpretat în sensul că se aplică unei legislații naționale precum Legea din 25 decembrie 2016 privind prelucrarea datelor pasagerilor, care transpune Directiva (UE) 2016/681 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind utilizarea datelor din registrul cu numele pasagerilor (PNR) pentru prevenirea, depistarea, investigarea și urmărirea penală a infracțiunilor de terorism și a infracțiunilor grave (2), precum și Directiva 2004/82/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind obligația operatorilor de transport de a comunica datele privind pasagerii (3) și Directiva 2010/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 octombrie 2010 privind formalitățile de raportare aplicabile navelor la sosirea în și/sau la plecarea din porturile statelor membre și de abrogare a Directivei 2002/6/CE (4)? |
2) |
Anexa I la Directiva (UE) 2016/681 este compatibilă cu articolul 7, cu articolul 8 și cu articolul 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene în măsura în care datele pe care aceasta le enumeră sunt foarte largi – în special datele prevăzute la punctul 18 din anexa I la Directiva (UE) 2016/681, care depășesc datele prevăzute la articolul 3 alineatul (2) din Directiva 2004/82/CE – și în sensul că, coroborate, acestea ar putea să intre sub incidența datelor sensibile și, astfel, să încalce limitele „strictului necesar”? |
3) |
Punctele 12 și 18 din anexa I la Directiva (UE) 2016/681 sunt compatibile cu articolul 7, cu articolul 8 și cu articolul 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene în măsura în care, având în vedere termenii „inclusiv” și „inclusiv”, datele pe care le vizează sunt menționate cu titlu exemplificativ, iar nu exhaustiv, astfel încât cerința preciziei și a clarității normelor care implică o ingerință în dreptul la respectarea vieții private și în dreptul la protecția datelor cu caracter personal nu ar fi respectată? |
4) |
Articolul 3 punctul 4 din Directiva (UE) 2016/681 și anexa I la aceeași directivă sunt compatibile cu articolul 7, cu articolul 8 și cu articolul 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene în măsura în care sistemul de colectare, de transfer și de prelucrare generalizate ale datelor pasagerilor pe care aceste dispoziții îl instituie privește orice persoană care utilizează mijlocul de transport respectiv, independent de orice element obiectiv care să permită să se considere că această persoană poate prezenta un risc pentru securitatea publică? |
5) |
Articolul 6 din Directiva (UE) 2016/681 coroborat cu articolul 7, cu articolul 8 și cu articolul 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale precum legea atacată, care admite, ca scop al prelucrării datelor „PNR”, monitorizarea activităților vizate de serviciile de informații și de securitate, integrând astfel acest scop în prevenirea, depistarea, investigarea și urmărirea penală a infracțiunilor de terorism și a infracțiunilor grave? |
6) |
Articolul 6 din Directiva (UE) 2016/681 este compatibil cu articolul 7, cu articolul 8 și cu articolul 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene în măsura în care evaluarea prealabilă organizată de acesta, printr-o corelare cu bănci de date și criterii prestabilite, se aplică în mod sistematic și generalizat datelor privind pasagerii, independent de orice element obiectiv care să permită să se considere că acești pasageri pot prezenta un risc pentru securitatea publică? |
7) |
Noțiunea de „altă autoritate națională competentă”, prevăzută la articolul 12 alineatul (3) din Directiva (UE) 2016/681, poate fi interpretată în sensul că vizează UIP creată prin Legea din 25 decembrie 2016, care ar putea, prin urmare, să autorizeze accesul la datele „PNR” după o perioadă de șase luni, în cadrul unor cercetări care vizează informații specifice? |
8) |
Articolul 12 din Directiva (UE) 2016/681 coroborat cu articolul 7, cu articolul 8 și cu articolul 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale precum legea atacată, care prevede un termen general de păstrare a datelor de cinci ani, fără a distinge dacă reiese, în cadrul evaluării prealabile, că pasagerii vizați pot sau nu să prezinte un risc pentru securitatea publică? |
9) |
|
10 |
În cazul în care, pe baza răspunsurilor date la întrebările preliminare care precedă, Cour constitutionnelle [Curtea Constituțională] ajunge la concluzia că legea atacată, care transpune printre altele Directiva (UE) 2016/681, încalcă una sau mai multe dintre obligațiile care decurg din dispozițiile menționate în aceste întrebări, ar putea să mențină provizoriu efectele Legii din 25 decembrie 2016 privind prelucrarea datelor pasagerilor pentru a evita o insecuritate juridică și pentru a permite ca datele colectate și păstrate anterior să mai poată fi utilizate în scopurile prevăzute de lege? |
(3) JO 2004, L 261, p. 24, EDiție special, 19/vol. 7, p. 40.
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/18 |
Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunale di Milano (Italia) la 14 noiembrie 2019 – Banco di Desio e della Brianza SpA și alții/YX, ZW
(Cauza C-831/19)
(2020/C 36/22)
Limba de procedură: italiana
Instanța de trimitere
Tribunale di Milano
Părțile din procedura principală
Reclamante: Banco di Desio e della Brianza SpA, Banca di Credito Cooperativo di Carugate e Inzago sc, Intesa Sanpaolo SpA, Banca Popolare di Sondrio s.c.p.a, Cerved Credit Management SpA
Pârâte: YX, ZW
Întrebările preliminare
1) |
Articolele 6 și 7 din Directiva 93/13/CEE (1) coroborate cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opun, și, în cazul unui răspuns afirmativ, în ce condiții, unei ordini juridice naționale precum cea descrisă, care nu permite instanței de executare să efectueze un control intrinsec cu privire la un titlu executoriu judiciar care a dobândit autoritate de lucru judecat atunci când consumatorul, luând cunoștință de propriul statut (cunoaștere care anterior a fost împiedicată de dreptul pozitiv de origine jurisprudențială), solicită efectuarea unui asemenea control? |
2) |
Articolele 6 și 7 din Directiva 93/13/CEE coroborate cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene se opun, și, în cazul unui răspuns afirmativ, în ce condiții, unei ordini juridice precum ordinea juridică națională care, față de autoritatea de lucru judecat cu privire la lipsa caracterului abuziv al unei clauze contractuale, nu permite instanței de executare, chemată să decidă cu privire la o contestație la executare formulată de consumator, să constate un asemenea caracter abuziv și se poate reține că o astfel de împiedicare există chiar în cazul în care, în raport cu dreptul pozitiv de origine jurisprudențială în vigoare la momentul dobândirii autorității de lucru judecat, evaluarea caracterului abuziv al clauzei era împiedicată de faptul că fideiusorul nu putea fi calificat drept consumator? |
(1) Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273).
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/18 |
Cerere de decizie preliminară introdusă de Okresný súd Poprad (Slovacia) la 22 noiembrie 2019 – IM/STING Reality s.r.o.
(Cauza C-853/19)
(2020/C 36/23)
Limba de procedură: slovaca
Instanța de trimitere
Okresný súd Poprad
Părțile din procedura principală
Reclamant: IM
Pârâtă: STING Reality s.r.o.
Întrebările preliminare
1) |
Directiva 2005/29/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 mai 2005 privind practicile comerciale neloiale ale întreprinderilor de pe piața internă față de consumatori și de modificare a Directivei 84/450/CEE a Consiliului, a Directivelor 97/7/CE, 98/27/CE și 2002/65/CE ale Parlamentului European și ale Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 al Parlamentului European și al Consiliului („Directiva privind practicile comerciale neloiale”) (1) trebuie interpretată în sensul că circumstanțe precum cele din cauza principală, în care un comerciant din domeniul creditării propune unei persoane fizice aflate într-o situație financiară dificilă și sub presiunea timpului, care intenționează să obțină un credit pentru a păstra proprietatea asupra unui bun imobil care constituie unica locuință a acesteia, un contract care are ca efect privarea sa definitivă de dreptul de proprietate asupra bunului imobil respectiv, în condițiile în care aceasta dorea să transfere temporar imobilul către creditor cu titlu de garanție a unui contract de credit, constituie o practică comercială neloială? |
2) |
Directiva 93/13/CE privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii (2) (denumită în continuare „Directiva 93/13”) trebuie să fie interpretată în sensul că, în împrejurări precum cele menționate la prima întrebare, un contract de vânzare care transferă proprietatea asupra unui bun imobil este supus controlului jurisdicțional chiar și în pofida argumentației comerciantului potrivit căreia clauzele contractuale au făcut obiectul unei negocieri individuale, în cazul în care comerciantul refuză să prezinte instanței contracte încheiate în alte situații pentru a se stabili dacă este vorba despre un tip de contract standard utilizat de comerciant și în alte cazuri? |
3) |
În cazul în care Directiva 93/13 este aplicabilă în cauză, este de asemenea relevantă – în scopul aplicării articolului 4 alineatul (1) din directiva menționată – situația anterioară încheierii contractului, și anume faptul că comerciantul pârât a avut acces la datele cu caracter personal ale reclamantului fără consimțământul acestuia? |
(1) – JO 2005, L 149, p. 22, Ediție specială, 15/vol. 14, p. 260.
(2) – JO 1993, L 95, p. 29, Ediție specială, 15/vol. 2, p. 273.
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/19 |
Cerere de decizie preliminară introdusă de Najvyšší súd Slovenskej republiky (Slovenia) la 26 noiembrie 2019 – Slovak Telekom a.s./Protimonopolný úrad Slovenskej republiky
(Cauza C-857/19)
(2020/C 36/24)
Limba de procedură: slovaca
Instanța de trimitere
Najvyšší súd Slovenskej republiky
Părțile din procedura principală
Recurentă: Slovak Telekom a.s.
Intimat: Protimonopolný úrad Slovenskej republiky
Întrebările preliminare
Adresează întrebări preliminare privind interpretarea articolului 11 alineatul (6) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 (1) al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat:
1) |
Formularea „privează autoritățile de concurență ale statelor membre de competența lor de a aplica articolele 81 și 82 din tratat” (2) implică pierderea, de către autoritățile statelor membre, a competențelor în domeniul de aplicare al articolelor 81 și 82 din tratat? |
2) |
Articolul 50 (interdicția de a fi judecat sau condamnat penal de două ori pentru aceeași infracțiune) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, proclamată la 7 decembrie 2000 la Nisa, vizează și delictele administrative sub forma unui abuz de poziție dominantă, în sensul articolului 102 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în cazul cărora Comisia și autoritatea unui stat membru au aplicat sancțiuni în mod separat și independent, în exercitarea competențelor lor în temeiul articolului 11 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002? |
(2) [art. 11 alin. (6) prima teză, Regulamentul (CE) nr. 1/2003].
Tribunalul
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/21 |
Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2019 – Banco Cooperativo Español/SRB
(Cauza T-323/16) (1)
(„Uniunea economică și monetară - Uniunea bancară - Mecanismul unic rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor întreprinderi de investiții (MUR) - Fondul unic de rezoluție (FUR) - Decizia Comitetului unic de rezoluție (SRB) privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 - Acțiune în anulare - Afectare directă și individuală - Admisibilitate - Norme fundamentale de procedură - Autentificarea deciziei - Procedura de adoptare a deciziei”)
(2020/C 36/25)
Limba de procedură: spaniola
Părțile
Reclamantă: Banco Cooperativo Español, SA (Madrid, Spania) (reprezentanți: D. Sarmiento Ramírez-Escudero și J. Beltrán de Lubiano Sáez de Urabain, avocați)
Pârât: Comitetul unic de rezoluție (reprezentanți: F. Málaga Diéguez, F. Fernández de Trocóniz Robles, B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch și S. Ianc, avocați)
Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: J. Rius, A. Steiblytė și K.-P. Wojcik, agenți)
Obiectul
Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea deciziei SRB din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/06), în ceea ce o privește pe reclamantă
Dispozitivul
1) |
Anulează Decizia Comitetului unic de rezoluție (SRB) din cadrul sesiunii sale executive din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/06), în măsura în care privește Banco Cooperativo Español, SA. |
2) |
Banco Cooperativo Español și SRB suportă propriile cheltuieli de judecată. |
3) |
Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/22 |
Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2019 – Portigon/SRB
(Cauza T-365/16) (1)
(„Uniunea economică și monetară - Uniunea bancară - Mecanism unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) - Fond unic de rezoluție (FUR) - Decizia Comitetului unic de rezoluție (SRB) privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 - Acțiune în anulare - Afectare directă și individuală - Admisibilitate - Norme fundamentale de procedură - Autentificarea deciziei - Procedura de adoptare a deciziei - Obligația de motivare”)
(2020/C 36/26)
Limba de procedură: germana
Părțile
Reclamantă: Portigon AG (Düsseldorf, Germania) (reprezentanți: D. Bliesener, V. Jungkind și F. Geber, avocați)
Pârât: Comitetul unic de rezoluție (reprezentanți: B. Meyring, T. Klupsch și S. Ianc, avocați)
Intervenientă în susținerea pârâtului: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Steiblytė și K.-P. Wojcik, agenți)
Obiectul
Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, având ca obiect anularea, în primul rând, a deciziei SRB din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/06) și, în al doilea rând, a deciziei SRB din sesiunea sa executivă din 20 mai 2016 privind ajustarea contribuțiilor ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție, care completează decizia SRB din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/13), în măsura în care aceste decizii o privesc pe reclamantă
Dispozitivul
1) |
Anulează decizia Comitetului unic de rezoluție (SRB) din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/06) și decizia SRB din sesiunea sa executivă din 20 mai 2016 privind ajustarea contribuțiilor ex ante pentru anul 2016, care completează decizia SRB din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/13), în măsura în care acestea o privesc pe Portigon AG. |
2) |
SRB suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de Portigon. |
3) |
Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/23 |
Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2019 – Hypo Vorarlberg Bank/SRB
(Cauzele conexate T-377/16, 645/16 și T-809/16) (1)
(„Uniunea economică și monetară - Uniunea bancară - Mecanism unic de rezoluție a instituțiilor de credit și a anumitor firme de investiții (MUR) - Fond unic de rezoluție (FUR) - Decizia SRB privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 - Acțiune în anulare - Afectare directă și individuală - Admisibilitate - Norme fundamentale de procedură - Autentificarea deciziei - Procedura de adoptare a deciziei - Obligația de motivare - Limitarea în timp a efectelor hotărârii”)
(2020/C 36/27)
Limba de procedură: germana
Părțile
Reclamantă: Hypo Vorarlberg Bank AG, fostă Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Austria) (reprezentanți: G. Eisenberger și A. Brenneis, avocați)
Pârât: Comitetul unic de rezoluție (reprezentanți: B. Meyring, S. Schelo, T. Klupsch și S. Ianc, avocați)
Intervenientă în susținerea reclamantei: Republica Italiană (reprezentant: G. Palmieri, agent)
Obiectul
Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se urmărește anularea, în primul rând, a deciziei SRB din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/06) și, în al doilea rând, a deciziei SRB din sesiunea sa executivă 20 mai 2016 privind ajustarea contribuțiilor ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție, care completează decizia SRB din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante pentru anul 2016 la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/13), în măsura în care aceste decizii o privesc pe reclamantă.
Dispozitivul
1) |
În cauzele T-645/16 și T-809/16, respinge acțiunile ca inadmisibile. |
2) |
În cauza T-377/16, anulează decizia Comitetului unic de rezoluție (SRB) din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/06) și decizia SRB din sesiunea sa executivă din 20 mai 2016 privind ajustarea contribuțiilor ex ante pentru anul 2016, care completează decizia SRB din sesiunea sa executivă din 15 aprilie 2016 privind contribuțiile ex ante la Fondul unic de rezoluție (SRB/ES/SRF/2016/13), în măsura în care acestea o privesc pe Hypo Vorarlberg Bank AG. |
3) |
SRB suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de Hypo Vorarlberg Bank în cauza T-377/16. |
4) |
Hypo Vorarlberg Bank suportă propriile cheltuieli de judecată și cheltuielile de judecată efectuate de SRB în cauzele T-645/16 și T-809/16, precum și în cauza T-645/16 R. |
5) |
Republica Italiană suportă propriile cheltuieli de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/24 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – Tàpias/Consiliul
(Cauza T-527/16) (1)
(„Funcție publică - Reforma statutului și a RAA intrată în vigoare la 1 ianuarie 2014 - Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1023/2013 - Taxa de solidaritate aplicabilă începând de la 1 ianuarie 2014 - Suspendarea aplicării metodei de actualizare a remunerațiilor pentru anii 2013 și 2014”)
(2020/C 36/28)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Reclamantă: Margarita Tàpias (Wavre, Belgia) (reprezentanți: L. Levi și N. Flandin, avocați)
Pârât: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)
Intervenient în susținerea pârâtului: Parlamentul European (reprezentanți: E. Taneva și M. Ecker, agenți)
Obiectul
Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE având ca obiect anularea deciziei prin care se stabilește remunerația reclamantei pentru luna ianuarie 2014, astfel cum s-a concretizat în fișa de remunerație din luna respectivă care i-a fost adresată la 14 ianuarie 2014 și care ar fi prima fișă în care se aplică în privința sa articolul 65 alineatul (4) și articolul 66a din statut, provenite din articolul 1 punctele 44 și 46 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1023/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 (JO 2013, L 287, p. 15), care prevăd suspendarea aplicării metodei de actualizare a remunerațiilor pentru 2013 și 2014 și, respectiv, instituirea unei taxe de solidaritate începând de la 1 ianuarie 2014
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
O obligă pe doamna Margarita Tàpias la plata cheltuielilor de judecată. |
3) |
Parlamentul European suportă propriile cheltuieli de judecată. |
(1) JO C 7, 12.1.2015 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene sub numărul F-121/14 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/24 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – OS/Comisia
(Cauza T-528/16) (1)
(„Funcție publică - reforma statutului și a RAA intrată în vigoare la 1 ianuarie 2014 - Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1023/2013 - Taxă de solidaritate aplicabilă începând de la 1 ianuarie 2014 - Suspendarea aplicării metodei de actualizare a remunerațiilor pentru anii 2013 și 2014”)
(2020/C 36/29)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Reclamant: OS (reprezentanți: J.-N. Louis, R. Metz și D. Verbeke, avocați)
Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Gattinara și L. Radu Bouyon, agenți)
Intervenienți în susținerea pârâtei: Parlamentul European (reprezentanți: E. Taneva și M. Ecker, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)
Obiectul
Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE, având ca obiect anularea deciziei de stabilire a renumerației reclamantului pentru luna ianuarie 2014, astfel cum s-a concretizat în fișa de remunerație a lunii respective care a fost adresată la 13 ianuarie 2014 și care ar fi prima fișă care ar face aplicarea, în ceea ce îl privește, a articolului 65 alineatul (4) și a articolului 66a din statut, rezultate din articolul 1 punctele 44 și 46 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1023/2013 a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2013 (JO 2013, L 287, p. 15) care prevăd suspendarea aplicării metodei de actualizare a remunerațiilor pentru anii 2013 și 2014, respectiv instituirea unei taxe de solidaritate începând de la 1 ianuarie 2014.
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
Îl obligă pe OS la plata cheltuielilor de judecată. |
3) |
Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată. |
(1) JO C 7, 12.1.2015 (cauză inițial înregistrată la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene cu numărul F-122/14 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/25 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – Feral/Comitetul Regiunilor
(Cauza T-529/16) (1)
(„Funcție publică - Reforma Statutului și a RAA intrată în vigoare la 1 ianuarie 2014 - Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1023/2013 - Taxa de solidaritate aplicabilă începând cu 1 ianuarie 2014 - Suspendarea aplicării metodei de actualizare a remunerațiilor pentru anii 2013 și 2014”)
(2020/C 36/30)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Reclamant: Pierre-Alexis Feral (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: J. -N. Louis, R. Metz și D. Verbeke, avocați)
Pârât: Comitetul Regiunilor (reprezentanți: J. C. Cañoto Argüelles și S. Bachotet, agenți, asistați de B. Wägenbaur, avocat)
Intervenienți în susținerea pârâtului: Parlamentul European (reprezentanți: E. Taneva și M. Ecker, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Bauer și R. Meyer, agenți)
Obiectul
Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE și având ca obiect anularea deciziei de stabilire a remunerației reclamantului pentru luna ianuarie 2014, astfel cum s-a concretizat în fișa de remunerație pentru luna respectivă, care i-a fost adresată la 13 ianuarie 2014 și care ar fi prima fișă ce aplică în privința sa articolul 65 alineatul (4) și articolul 66a din Statutul funcționarilor, rezultate din articolul 1 punctele 44 și 46 din Regulamentul (UE, Euratom) nr. 1023/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2013 (JO 2013, L 287, p. 15), care prevede suspendarea aplicării metodei de actualizare a remunerațiilor pentru 2013 și 2014 și, respectiv, instituirea unei taxe de solidaritate începând cu 1 ianuarie 2014.
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
Îl obligă pe domnul Pierre-Alexis Feral la plata cheltuielilor de judecată. |
3) |
Parlamentul European și Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată. |
(1) JO C 7, 12.1.2015 (cauză înregistrată inițial la Tribunalul Funcției Publice a Uniunii Europene cu numărul F-123/14 și transferată la Tribunalul Uniunii Europene la 1.9.2016).
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/26 |
Hotărârea Tribunalului din 4 decembrie 2019 – Billa/EUIPO – Boardriders IP Holdings (Billa)
(Cauza T-524/18) (1)
(„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Billa - Mărcile Uniunii Europene verbale anterioare BILLABONG - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudine a semnelor - Compararea produselor și a serviciilor - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
(2020/C 36/31)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclamantă: Billa AG (Wiener Neudorf, Austria) (reprezentanți: J. Rether, M. Kinkeldey, J. Rosenhäger și S. Brandstätter, avocați)
Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Ivanauskas și H. O’Neill, agenți)
Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Boardriders IP Holdings LLC (Huntington Beach, California, Statele Unite) (reprezentanți: J. Fish, solicitor, și A. Bryson, barrister)
Obiectul
Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 21 iunie 2018 (cauza R 2235/2017-4), astfel cum a fost rectificată la 4 octombrie 2018, privind o procedură de opoziție între Boardriders IP Holdings și Billa
Dispozitivul
1) |
Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 21 iunie 2018 (cauza R 2235/2017-4), în ceea ce privește produsele „jocuri” care se încadrează în clasa 28 în sensul Aranjamentului de la Nisa privind clasificarea internațională a produselor și serviciilor pentru înregistrarea mărcilor din 15 iunie 1957, astfel cum a fost revizuit și modificat, vizate de marca solicitată. |
2) |
Respinge în rest acțiunea. |
3) |
Fiecare suportă propriile cheltuieli de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/27 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – Super bock group/EUIPO – Agus (Crystal)
(Cauza T-648/18) (1)
(„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Crystal - Marca națională verbală anterioară CRISTAL - Motiv relativ de refuz - Lipsa similitudinii produselor - Lipsa unui risc de confuzie - Articolul 8 alineatul 1 litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
(2020/C 36/32)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclamantă: Super bock group, SGPS SA (Leça do Balio, Portugalia) (reprezentant: J. P. Mioludo, avocat)
Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: L. Rampini și H. O’Neill, agenți)
Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO: Agus sp. z o.o. (Varșovia, Polonia)
Obiectul
Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 23 iulie 2018 (cauza R 299/2018-2) privind o procedură de opoziție între Unicer-Bebidas de Portugal, SGPS SA și Agus.
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
Obligă Super bock group, SGPS SA la plata cheltuielilor de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/27 |
Hotărârea Tribunalului din 28 noiembrie 2019 – Pinto Teixeira/SEAE
(Cauza T-667/18) (1)
(„Funcție publică - Drepturi și obligații ale funcționarului - Declarație de intenție privind exercitarea unei activități profesionale după încetarea raporturilor de muncă - Articolul 16 din statut - Risc de incompatibilitate cu interesele legitime ale instituției - Termen pentru a răspunde la declarația de intenție - Decizie implicită de acceptare - Interzicerea exercitării unei activități profesionale după încetarea raporturilor de muncă - Prejudiciu moral”)
(2020/C 36/33)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Reclamant: José Manuel Pinto Teixeira (Oeiras, Portugalia)
(reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)
Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt și R. Spac, agenți)
Obiectul
Cerere întemeiată pe articolul 270 TFUE prin care se solicită, pe de o parte, anularea deciziei SEAE din 21 februarie 2018 prin care se interzice reclamantului să exercite o activitate exterioară în temeiul articolului 16 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene și, pe de altă parte, repararea prejudiciului pe care acesta pretinde că l-a suferit ca urmare a acestei decizii
Dispozitivul
1) |
Anulează Decizia Serviciului European de Acțiune Externă (SEAE) din 21 februarie 2018 prin care se interzice domnului José Manuel Pinto Teixeira să exercite o activitate exterioară în temeiul articolului 16 din Statutul funcționarilor Uniunii Europene. |
2) |
Respinge în rest acțiunea. |
3) |
Fiecare parte suportă propriile cheltuieli de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/28 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – Conte/EUIPO (CANNABIS STORE AMSTERDAM)
(Cauza T-683/18) (1)
(„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CANNABIS STORE AMSTERDAM - Motiv absolut de refuz - Marcă contrară ordinii publice - Articolul 7 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul 2017/1001”)
(2020/C 36/34)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Reclamantă: Santa Conte (Napoli, Italia) (reprezentanți: C. Demichelis, E. Ortaglio și G. Iorio Fiorelli, avocați)
Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)
Obiectul
Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 31 august 2018 (cauza R 2181/2017-2) privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ CANNABIS STORE AMSTERDAM ca marcă a Uniunii Europene
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
O obligă pe doamna Santa Conte la plata cheltuielilor de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/29 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – Montanari/SEAE
(Cauza T-692/18) (1)
(„Acces la documente - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Raport de inspecție ad hoc - Refuzul accesului - Articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 - Excepție privind protecția vieții private și a integrității individului - Regulamentul (CE) nr. 45/2001 - Articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001 - Transferul de date cu caracter personal - Articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 - Excepție privind protecția obiectivelor activităților de anchetă - Articolul 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001 - Excepție privind protecția procesului decizional - Obligația de motivare”)
(2020/C 36/35)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Reclamant: Marco Montanari (Reggio Emilia, Italia) (reprezentanți: A. Champetier și S. Rodrigues, avocați)
Pârât: Serviciul European de Acțiune Externă (reprezentanți: S. Marquardt, R. Spac și E. Orgován, agenți)
Obiectul
Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE având ca obiect anularea deciziei SEAE din 24 octombrie 2018 prin care acesta a refuzat accesul reclamantului la raportul din 29 iulie 2017 întocmit de A.
Dispozitivul
1) |
Anulează decizia din 24 octombrie 2018 prin care Serviciul European de Acțiune Externă (SEAE) a respins cererea de confirmare a accesului la documente formulată de domnul Marco Montanari la 13 septembrie 2018. |
2) |
Obligă SEAE la plata cheltuielilor de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/29 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – Refan Bulgaria/EUIPO (Forma unei flori)
(Cauza T-747/18) (1)
(„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene tridimensionale - Forma unei flori - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Dreptul la apărare - Obligația de motivare”)
(2020/C 36/36)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclamantă: Refan Bulgaria OOD (Trud, Bulgaria) (reprezentant: A. Ivanova, avocat)
Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Lukošiūtė, agent)
Obiectul
Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 6 septembrie 2018 (cauza R 2518/2017–1), privind o cerere de înregistrare a semnului tridimensional constituit din forma unei flori ca marcă a Uniunii Europene
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
Refan Bulgaria OOD suportă, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/30 |
Hotărârea Tribunalului din 5 decembrie 2019 – Idea Groupe/EUIPO – The Logistical Approach (Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there)
(Cauza T-29/19) (1)
(„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative Idealogistic Verhoeven Greatest care in getting it there - Mărcile naționale verbale anterioare idéa logistique, IDEA și groupe idea - Marca națională figurativă anterioară iDÉA - Înregistrări internaționale care desemnează Uniunea Europeană - Marca figurativă anterioară iDÉA și marca verbală anterioară IDEA - Motive relative de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Utilizare în comerț a unui semn cu un domeniu de aplicare care depășește domeniul local - Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul 2017/1001”)
(2020/C 36/37)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Reclamantă: Idea Groupe (Montoir-de-Bretagne, Franța) (reprezentant: P. Langlais, avocat)
Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: V. Ruzek, agent)
Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: The Logistical Approach BV (Uden, Țările de Jos) (reprezentanți: R. Milchior și S. Charbonnel, avocați)
Obiectul
Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 12 noiembrie 2018 (cauza R 2064/2017-4) privind o procedură de opoziție între Idea Groupe și The Logistical Approach
Dispozitivul
1) |
Anulează Decizia Camerei a patra de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 12 noiembrie 2018 (cauza R 2064/2017-4). |
2) |
EUIPO și The Logistical Approach BV suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de Idea Groupe. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/31 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – Baustoffwerke Gebhart & Söhne/EUIPO (BIOTON)
(Cauza T-255/19) (1)
(„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale BIOTON - Motive absolute de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (UE) 2017/1001 - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul 2017/1001”)
(2020/C 36/38)
Limba de procedură: germana
Părțile
Reclamantă: Baustoffwerke Gebhart & Söhne GmbH & Co. KG (Aichstetten, Germania) (reprezentant: E. Strauß, avocat)
Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanți: J. Schäfer și A. Söder, agenți)
Obiectul
Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 februarie 2019 (cauza R 1887/2018–4), privind o cerere de înregistrare a semnului verbal BIOTON ca marcă a Uniunii Europene
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
Obligă Baustoffwerke Gebhart & Söhne GmbH & Co. KG la plata cheltuielilor de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/32 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – gastivo portal/EUIPO – La Fourchette (Reprezentarea unei furculițe pe fond verde)
(Cauza T-266/19) (1)
(„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând o furculiță pe fond verde - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară gastivo - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
(2020/C 36/39)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclamantă: gastivo portal GmbH (Bremen, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich și N. Achilles, avocați)
Pârât: Oficiul pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci, desene și modele industriale) (reprezentant: J. Ivanauskas, agent)
Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: La Fourchette SAS (Paris, Franța)
Obiectul
Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 februarie 2019 (cauza R 1213/2018-4), privind o procedură de opoziție între gastivo portal și La Fourchette
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
Obligă gastivo portal GmbH la plata cheltuielilor de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/32 |
Hotărârea Tribunalului din 12 decembrie 2019 – gastivo portal/EUIPO – La Fourchette (Reprezentarea unei furculițe pe fond verde)
(Cauza T-267/19) (1)
(„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative reprezentând o furculiță pe fond verde - Marca Uniunii Europene figurativă anterioară gastivo - Motiv relativ de refuz - Lipsa riscului de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001”)
(2020/C 36/40)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclamantă: gastivo portal GmbH (Bremen, Germania) (reprezentanți: O. Spieker, A. Schönfleisch, N. Willich și N. Achilles, avocați)
Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: J. Ivanauskas, agent)
Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: La Fourchette SAS (Paris, Franța)
Obiectul
Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 20 februarie 2019 (cauza R 1211/2018-4) privind o procedură de opoziție între gastivo portal și La Fourchette
Dispozitivul
1) |
Respinge acțiunea. |
2) |
Obligă gastivo portal GmbH la plata cheltuielilor de judecată. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/33 |
Acțiune introdusă la 5 noiembrie 2019 – GY/BCE
(Cauza T-746/19)
(2020/C 36/41)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclamant: GY (reprezentanți: L. Levi și A. Champetier, avocați)
Pârâtă: Banca Centrală Europeană (BCE)
Concluziile
Reclamantul solicită Tribunalului:
— |
anularea deciziei BCE din 28 ianuarie 2019 prin care se refuză reclamantului alocația pentru locuință pentru anul 2019; |
— |
în continuare, anularea, dacă este necesar, a deciziilor din 24 aprilie 2019 și din 26 august 2019 de respingere a cererii reclamantului de reexaminare administrativă și, respectiv, de respingere a procedurii de reclamație („grievance procedure”) a reclamantului; |
— |
obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată. |
Motivele și principalele argumente
În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive:
1. |
Primul motiv, întemeiat pe încălcarea principiului nediscriminării. |
2. |
Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului drepturilor dobândite. |
3. |
Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea „efectului util” al alocației pentru locuință și al articolului 15 din Condițiile de încadrare în muncă ale BCE. |
4. |
Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea principiului solicitudinii. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/34 |
Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2019 – Imperial Brands și alții/Comisia
(Cauza T-760/19)
(2020/C 36/42)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclamante: Imperial Brands plc (Bristol, Regatul Unit), Imperial Tobacco Ltd (Bristol), Imperial Tobacco Overseas Holdings Ltd (Bristol), Imperial Tobacco Holdings Ltd (Bristol), Imperial Tobacco Overseas Holdings (2) Ltd (Bristol) (reprezentanți: D. Slater, avocat, și E. Burrows, N. Gardner și S. Mardell, solicitors)
Pârâtă: Comisia Europeană
Concluziile
Reclamantele solicită Tribunalului:
— |
anularea deciziei atacate C(2019) 25 26 final din 2 aprilie 2019 privind ajutorul de stat SA.44896 pus în aplicare de Regatul Unit cu privire la exonerarea referitoare la finanțarea grupurilor care dețin SSC; |
— |
în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante în legătură cu această procedură. |
Motivele și principalele argumente
În susținerea acțiunii, reclamantele invocă zece motive.
1. |
Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia nu și-a îndeplinit corespunzător obligația de motivare și a săvârșit o eroare de drept și/sau o eroare vădită de apreciere în aplicarea articolului 107 alineatul (1) TFUE atunci când a considerat că normele Regatului Unit privind societățile străine controlate (SSC) reprezintă sistemul de referință relevant. Comisia ar fi trebuit să considere că cadrul de referință este regimul impozitului pe profit din Regatul Unit. |
2. |
Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de drept în aplicarea articolului 107 alineatul (1) TFUE și/sau a săvârșit o eroare vădită de apreciere prin adoptarea unei abordări eronate referitoare la analiza normelor privind SSC. Comisia a apreciat în mod eronat dispozițiile capitolului 9 din partea 9A din Legea privind impozitarea (internațională și alte dispoziții) din 2010 – care cuprinde exonerarea referitoare la finanțarea grupurilor – ca fiind o formă de derogare de la obligația fiscală generală prevăzută în capitolul 5 din partea 9A din Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [Legea privind impozitarea (internațională și alte dispoziții) din 2010]. |
3. |
Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de drept în aplicarea articolului 107 alineatul (1) TFUE atunci când a concluzionat că exonerarea referitoare la finanțarea grupurilor este selectivă prin faptul că întreprinderile care se aflau în situații de fapt și de drept comparabile sunt tratate în mod diferit. |
4. |
Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că exonerarea referitoare la finanțarea grupurilor conferă un avantaj în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. |
5. |
Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia nu și-a îndeplinit corespunzător obligația de motivare atunci când a considerat că exonerarea referitoare la finanțarea grupurilor nu este justificată parțial și a încălcat, prin urmare, articolul 296 TFUE. |
6. |
Al șaselea motiv, întemeiat pe faptul că scutirea „totală”, în conformitate cu secțiunea 371IB din Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [Legea privind impozitarea (internațională și alte dispoziții) din 2010] este justificată de natura și de economia generală a sistemului fiscal. |
7. |
Al șaptelea motiv, întemeiat pe faptul că exonerarea de 75 %, în conformitate cu secțiunea 3711D din Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [Legea privind impozitarea (internațională și alte dispoziții) din 2010] este justificată de natura și de economia generală a sistemului fiscal. |
8. |
Al optulea motiv, întemeiat pe faptul că impunerea unei sarcini fiscale SSC-urilor care îndeplinesc condițiile pentru exonerarea referitoare la finanțarea grupurilor ar încălca libertatea de stabilire a reclamantelor, contrar prevederilor articolului 49 TFUE. |
9. |
Al nouălea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de drept aplicând prin analogie sau invocând în mod nejustificat prevederile Directivei (UE) 2016/1164 a Consiliului (1), care nu era aplicabilă ratione temporis. |
10. |
Al zecelea motiv, întemeiat pe faptul că, atunci când a adoptat decizia atacată, Comisia a adus atingere suveranității exclusive a Regatului Unit în domeniul impozitării directe și a încălcat astfel articolele 4 și 5 TUE și articolul 114 TFUE. |
(1) – Directiva (UE) 2016/1164 a Consiliului din 12 iulie 2016 de stabilire a normelor împotriva practicilor de evitare a obligațiilor fiscale care au incidență directă asupra funcționării pieței interne (JO 2016, L 193, p.1).
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/35 |
Acțiune introdusă la 8 noiembrie 2019 – Willis Europe/Comisia
(Cauza T-761/19)
(2020/C 36/43)
Limba de procedură: engleza
Părțile
Reclamantă: Willis Europe BV (Amsterdam, Țările de Jos) (reprezentanți: N. Niejahr și B. Hoorelbeke, avocați, și A. Stratakis și P. O’Gara, solicitors)
Pârâtă: Comisia Europeană
Concluziile
Reclamanta solicită Tribunalului:
— |
anularea Deciziei (UE) 2019/1352 a Comisiei din 2 aprilie 2019 privind ajutorul de stat SA.44896 pus în aplicare de Regatul Unit cu privire la exonerarea referitoare la finanțarea grupurilor care dețin SSC (JO 2019, L 216, p. 1), în măsura în care prin aceasta se stabilește că presupusa măsură de ajutor reprezintă ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE și se dispune recuperarea sa cu dobândă, inclusiv de la reclamantă; |
— |
în subsidiar, anularea articolelor 2, 3 și 4 din decizia atacată, în măsura în care prin aceasta se dispune recuperarea cu dobândă a ajutorului incompatibil, inclusiv de la reclamantă; |
— |
obligarea Comisiei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată și a celor efectuate de reclamantă în legătură cu această procedură. |
Motivele și principalele argumente
În susținerea acțiunii, reclamanta invocă cinci motive.
1. |
Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE atunci când a considerat că presupusa măsură de ajutor oferă un avantaj selectiv societăților care recurg la scutirea de 75 % pentru relații de creditare eligibile cu risc scăzut, întrucât Comisia:
|
2. |
Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat articolul 107 alineatul (1) TFUE prin faptul că nu a dovedit că presupusa măsură de ajutor putea afecta schimburile comerciale dintre statele membre și că amenința să denatureze concurența. |
3. |
Al treilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat articolul 49 TFUE atunci când a calificat presupusa măsură de ajutor ca fiind ajutor de stat incompatibil care nu încalcă libertatea de stabilire garantată de articolul 49 TFUE. |
4. |
Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat principiul fundamental al egalității de tratament/al nediscriminării:
|
5. |
Al cincilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe faptul că, chiar dacă presupusa măsură de ajutor intră în domeniul de aplicare al articolului 107 alineatul (1) TFUE, Comisia a încălcat articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului (2) prin dispunerea recuperării sumelor presupusului ajutor incompatibil de la beneficiarii presupusei măsuri de ajutor, întrucât o astfel de recuperare încalcă principiile generale de drept al Uniunii, și anume principiul încrederii legitime și securității juridice. |
(1) – Directiva (UE) 2016/1164 a Consiliului din 12 iulie 2016 de stabilire a normelor împotriva practicilor de evitare a obligațiilor fiscale care au incidență directă asupra funcționării pieței interne (JO 2016, L 193, p.1).
(2) Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9).
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/37 |
Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2019 – Enoport - Produção de Bebidas/EUIPO - Miguel Torres (CABEÇA DE TOIRO)
(Cauza T-811/19)
(2020/C 36/44)
Limba în care a fost formulată acțiunea: portugheza
Părțile
Reclamantă: Enoport - Produção de Bebidas Lda (Rio Maior, Portugalia) (reprezentant: R. Milhões, avocată)
Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Miguel Torres, SA (Vilafranca del Penedés, Spania)
Datele privind procedura în fața EUIPO
Solicitantul mărcii în litigiu: reclamanta
Marca în litigiu: cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CABEÇA DE TOIRO – Cererea de înregistrare nr. 15 626 286
Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție
Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 9 septembrie 2019 în cauza R 394/2019-5
Concluziile
Reclamanta solicită Tribunalului:
— |
anularea deciziei atacate; |
— |
obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
Motivele invocate
— |
încălcarea articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2017/1001 al Parlamentului și al Consiliului; |
— |
încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/37 |
Acțiune introdusă la 2 decembrie 2019 – RY/Comisia
(Cauza T-824/19)
(2020/C 36/45)
Limba de procedură: franceza
Părțile
Reclamant: RY (reprezentant: J.-N. Louis, avocat)
Pârâtă: Comisia Europeană
Concluziile
Reclamantul solicită Tribunalului:
— |
anularea Deciziei Comisiei din 10 aprilie 2019 de reziliere a contractului de agent temporar al reclamantului în sensul articolului 2 litera (c) din RAA; |
— |
obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
Motivele și principalele argumente
În susținerea acțiunii, reclamantul invocă patru motive.
1. |
Primul motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 266 TFUE. Reclamantul susține în această privință că Comisia ar fi trebuit să îl reintegreze în serviciu în urma Hotărârii din 10 ianuarie 2019, RY/Comisia (T-160/17, EU:T:2019:1). |
2. |
Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de a fi ascultat, întrucât reclamantului nu i s-ar fi dat posibilitatea să își prezinte în mod util observațiile și să influențeze procesul decizional în discuție. |
3. |
Al treilea motiv, întemeiat pe abuzul de putere, pentru motivul că decizia atacată ar fi fost luată cu singurul scop de a da o aparență de legalitate deciziei pur confirmative de reziliere a contractului reclamantului. |
4. |
Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului de acces la dosar. Reclamantul arată în acest sens că nu s-a dat nicio urmare cererilor sale repetate de transmitere a schimburilor de documente intervenite între cabinetul membrului Comisiei și Direcția Generală Resurse Umane și Securitate în urma Hotărârii din 10 ianuarie 2019, RY/Comisia (T-160/17, EU:T:2019:1). |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/38 |
Acțiune introdusă la 6 decembrie 2019 – CrossFit/EUIPO – Hochwarter (CROSSBOX)
(Cauza T-835/19)
(2020/C 36/46)
Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza
Părțile
Reclamantă: CrossFit Inc. (Scotts Valley, California, Statele Unite) (reprezentant: D. Mărginean, avocat)
Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)
Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Marlis Hochwarter (Viena, Austria)
Datele privind procedura în fața EUIPO
Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs
Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă CROSSBOX – marca Uniunii Europene nr. 12 503 471
Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității
Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2019 în cauza R 1832/2018-4
Concluziile
Reclamanta solicită Tribunalului:
— |
anularea deciziei atacate; |
— |
obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura în fața Tribunalului. |
Motivele invocate
— |
încălcarea articolului 8 alineatul (2) litera (a) punctul (i) din Regulamentul (UE) 2017/1001 al Parlamentului European și al Consiliului; |
— |
încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului; |
— |
încălcarea articolului 53 alineatul (1) litera (a) coroborat cu articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul nr. 207/2009 al Consiliului. |
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/39 |
Ordonanța Tribunalului din 3 decembrie 2019 – Eutelsat/GSA
(Cauza T-99/17) (1)
(2020/C 36/47)
Limba de procedură: engleza
Președintele Camerei a șaptea a dispus radierea cauzei.
3.2.2020 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 36/39 |
Ordonanța Tribunalului din 27 noiembrie 2019 – Scandlines Danmark și Scandlines Deutschland/Comisia
(Cauza T-566/19) (1)
(2020/C 36/48)
Limba de procedură: engleza
Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.