Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
- |
|
![]() Ediţia în limba română |
13. Politica industrială și piața internă Volumul 013 |
|
Referințe |
|
Cuprins |
|
|||
Anul |
JO |
Pagina |
|
|
||
|
|
Notă introductivă |
||||
1993 |
L 186 |
21 |
|
|
31993L0059 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 196 |
1 |
|
|
31993R2186 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 203 |
24 |
|
|
31993L0047 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 214 |
40 |
|
|
31993L0041 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 220 |
1 |
|
|
31993L0068 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 220 |
23 |
|
|
31993D0465 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 227 |
9 |
|
|
31993L0067 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 231 |
34 |
|
|
31993L0073 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 258 |
29 |
|
|
31993L0072 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 264 |
49 |
|
|
31993L0081 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 264 |
51 |
|
|
31993L0086 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 276 |
11 |
|
|
31993L0095 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 279 |
39 |
|
|
31993D0583 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 284 |
25 |
|
|
31993L0091 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 294 |
21 |
|
|
31993L0105 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 310 |
41 |
|
|
31993L0111 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 314 |
38 |
|
|
31993L0112 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 329 |
39 |
|
|
31993L0116 |
|
|
|
|||||
1993 |
L 342 |
1 |
|
|
31993R3696 |
|
|
|
|||||
1994 |
L 013 |
1 |
|
|
31993L0101 |
|
|
|
|||||
1994 |
L 017 |
34 |
|
|
31994D0023 |
|
|
|
|||||
1994 |
L 023 |
28 |
|
|
31994L0001 |
|
|
|
13/Volumul 013 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
1 |
/ |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
Notă introductivă
În conformitate cu articolul 58 din Actul privind condițiile de aderare a Republicii Bulgaria și a României și adaptările la tratatele pe care se întemeiază Uniunea Europeană (JO L 157, 21.6.2005, p. 203), textele actelor instituțiilor și ale Băncii Centrale Europene adoptate înainte de data aderării, redactate de Consiliu sau Comisie ori de Banca Centrală Europeană în limbile bulgară și română sunt autentice, de la data aderării, în aceleași condiții ca și textele redactate în celelalte limbi oficiale ale Comunităților. Articolul menționat prevede, de asemenea, că textele se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene dacă și textele în limbile actuale au fost publicate.
În conformitate cu acest articol, prezenta ediție specială a Jurnalului Oficial al Uniunii Europene se publică în limba română și conține textele actelor obligatorii cu aplicare generală. Prezenta ediție cuprinde actele adoptate din 1952 până la 31 decembrie 2006.
Textele care se publică sunt grupate în 20 de capitole, în funcție de clasificarea existentă în Repertoarul legislației comunitare în vigoare, după cum urmează:
01 |
Probleme generale, financiare și instituționale |
02 |
Uniunea vamală și libera circulație a mărfurilor |
03 |
Agricultură |
04 |
Pescuit |
05 |
Libera circulație a lucrătorilor și politica socială |
06 |
Dreptul de stabilire și libertatea de a presta servicii |
07 |
Politica în domeniul transporturilor |
08 |
Politica în domeniul concurenței |
09 |
Impozitare |
10 |
Politica economică și monetară și libera circulație a capitalurilor |
11 |
Relații externe |
12 |
Energie |
13 |
Politica industrială și piața internă |
14 |
Politica regională și coordonarea instrumentelor structurale |
15 |
Protecția mediului, a consumatorilor și a sănătății |
16 |
Știință, informare și cultură |
17 |
Legislația privind întreprinderile |
18 |
Politica externă și de securitate comună |
19 |
Spațiul de libertate, securitate și justiție |
20 |
Europa cetățenilor |
Repertoarul menționat, care se publică bianual în limbile oficiale ale Uniunii Europene, se va publica ulterior și în limba română, urmând a fi incluse trimiteri la prezenta ediție specială. Astfel, repertoarul poate fi utilizat și ca index al prezentei ediții speciale.
Actele publicate în prezenta ediție specială se publică, cu câteva excepții, în forma în care au fost publicate în Jurnalul Oficial în limbile originare. Prin urmare, la utilizarea prezentei ediții speciale trebuie luate în considerare modificările ulterioare sau adaptările ori derogările adoptate de instituții sau de Banca Centrală Europeană ori care sunt prevăzute în Actul de aderare.
În mod excepțional, în anumite cazuri, când anexele tehnice de mari dimensiuni ale actelor se înlocuiesc ulterior cu alte anexe, se va face trimitere numai la ultimul act de înlocuire. Acesta este, în special, cazul anumitor acte care conțin listele codurilor vamale (capitolul 02), al actelor privind transportul, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (capitolele 07 și 13), precum și al anumitor protocoale și anexe la Acordul privind SEE.
De asemenea, Statutul personalului se publică, în mod excepțional, în formă consolidată în care sunt incluse toate modificările până la sfârșitul anului 2005. Modificările efectuate după această dată se publică în versiunea originară.
Edițiile speciale cuprind două sisteme de numerotare:
(i) |
numerotarea originară a paginilor Jurnalului Oficial și data publicării din edițiile în limbile olandeză, franceză, germană și italiană, începând cu 1 ianuarie 1973 din edițiile în limbile engleză și daneză, începând cu 1 ianuarie 1981 din ediția în limba greacă, începând cu 1 ianuarie 1986 din edițiile în limbile spaniolă și portugheză, începând cu 1 ianuarie 1995 din edițiile în limbile finlandeză și suedeză și începând cu 1 mai 2004 din edițiile în limbile cehă, estonă, letonă, lituaniană, malteză, maghiară, polonă, slovacă și slovenă. În numerotarea paginilor există întreruperi întrucât nu toate actele care au fost publicate la data respectivă sunt publicate în prezenta ediție specială. Atunci când se face trimitere la Jurnalul Oficial în citarea actelor, trebuie utilizate numerele paginilor originare; |
(ii) |
numerotarea paginilor din edițiile speciale, care este continuă și care nu trebuie utilizată pentru citarea actelor. |
Până în iunie 1967, numerotarea paginilor Jurnalului Oficial începea de la pagina 1 în fiecare an. După această dată, fiecare număr a început cu pagina 1.
De la 1 ianuarie 1968, Jurnalul Oficial a fost împărțit în două părți:
— |
Legislație („L”), |
— |
Comunicări și informări („C”). |
La 1 februarie 2003, vechea denumire oficială de „Jurnal Oficial al Comunităților Europene” s-a schimbat, ca urmare a intrării în vigoare a Tratatului de la Nisa, aceasta fiind în prezent „Jurnalul Oficial al Uniunii Europene”.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
3 |
31993L0059
L 186/21 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/59/CEE A CONSILIULUI
din 28 iunie 1993
de modificare a Directivei 70/220/CEE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la măsurile preconizate împotriva poluării aerului cu emisiile poluante provenite de la autovehicule
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene și, în special, articolul 100a al acestuia,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
în cooperare cu Parlamentul European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât este important să se adopte măsuri în cadrul pieței interne; întrucât această piață presupune un spațiu fără frontiere interne în care libera circulație a mărfurilor, a persoanelor, a serviciilor și a capitalurilor este asigurată;
întrucât primul program de acțiune al Comunității Europene pentru protecția mediului, aprobat la 22 noiembrie 1973 de către Consiliu (4), invită să se țină seama de ultimele progrese științifice în lupta împotriva poluării atmosferice produsă de gazele care provin de la autovehicule și să se adapteze în acest sens directivelor deja adoptate; întrucât cel de-al treilea program de acțiune, aprobat la 7 februarie 1983 de către Consiliu (5), prevede realizarea unor eforturi suplimentare pentru a reduce în mod considerabil nivelul actual al emisiilor de poluanți ce provin de la autovehicule;
întrucât Directiva 70/220/CEE (6) este una dintre directivele speciale ale procedurii de omologare CEE de tip, stabilită de Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (7);
întrucât Directiva 70/220/CEE stabilește valorile limită pentru emisiile de monoxid de carbon și de hidrocarburi incomplet arse ce provin de la astfel de motoare; întrucât aceste valori limită au fost reduse pentru prima dată prin Directiva 74/290/CEE (8) și completate, în conformitate cu Directiva 77/102/CEE (9) prin valori limită admise pentru emisiile de oxizi de azot; întrucât valorile limită pentru acești trei poluanți au fost reduse succesiv prin Directivele 78/665/CEE (10), 83/351/CEE (11) și 88/76/CEE (12) și întrucât valorile limită pentru emisiile de particule poluante provenind de la motoare diesel au fost introduse prin Directiva 88/436/CEE (13) și standarde europene mai stricte pentru emisiile de gaze poluante provenind de la vehiculele cu o capacitate cilindrică sub 1 400 cm3 prin Directiva 89/458/CEE (14); întrucât aplicarea acestor standarde s-a extins la toate vehiculele independent de capacitatea lor cilindrică pe baza unei proceduri de încercare îmbunătățite care presupune un ciclu de condus extraurban și întrucât cerințele privind emisiile prin evaporare și durabilitatea părților componente ale vehiculelor care intervin în reducerea emisiilor, precum și standardele mai stricte în materie de emisii de particule care provin de la mașinile prevăzute cu motoare diesel au fost introduse prin Directiva 91/441/CEE;
întrucât standardele europene stricte se aplică numai mașinilor de călători care au maximum șase locuri și a căror masă maximă nu depășește 2 500 kg; întrucât dispozițiile tranzitorii aplicabile altor categorii de vehicule care intră în domeniul de aplicare a Directivei 70/220/CEE și, în special, vehiculelor utilitare ușoare prevăd standarde mai puțin stricte;
întrucât impactul asupra mediului al standardelor mai stricte ar fi puternic întărit și accelerat dacă statele membre ar acorda stimulente fiscale la cumpărarea de vehicule noi care să respecte în avans standardele prevăzute în prezenta directivă;
întrucât, potrivit opiniei generale, evoluția viitoare a traficului în Comunitate va genera o serie de neajunsuri crescânde mediului; întrucât previziunile oficial emise până în prezent privind creșterea intensității traficului au fost depășite de creșterea efectivă și întrucât este, prin urmare, indispensabil să se stabilească standarde foarte stricte pentru toate autovehiculele în ceea ce privește gazul de eșapament;
întrucât un efort special în materie de cercetare și dezvoltare privind reducerea poluării atmosferice de la autovehicule poate constitui un element determinant pentru consolidarea competitivității industriei europene de automobile;
întrucât Comisia are sarcina de a evalua cu regularitate cele mai recente progrese științifice care permit reducerea valorilor limită admise pentru poluarea atmosferică de către autovehicule și de a propune măsuri de reducere adecvate după consultarea grupului „Emisii ale autovehiculelor”;
întrucât, în scopul reducerii, în etapa următoare, a valorilor limită pentru vehiculele utilitare ușoare și sub rezerva unei evaluări tehnice adecvate, categoriile de vehicule II și III ar putea fuziona, iar valorile limită specifice care se aplică controlului conformității producției ar putea fi eliminate;
întrucât lucrările întreprinse de Comunitate în acest domeniu au arătat că industria comunitară posedă sau este pe cale să îmbunătățească tehnici care permit vehiculelor menționate în prezenta directivă să satisfacă standarde tot atât de stricte ca acelea care se aplică mașinilor de călători, ținând seama de caracteristicile acestor vehicule; întrucât standardele propuse ar trebui să fie puse în aplicare cât mai rapid posibil pentru a garanta coerența măsurilor adoptate de Comunitate împotriva poluării aerului din cauza circulației rutiere;
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Anexele I, III, IV, V și IX ale Directivei 70/220/CEE se modifică conform anexei la prezenta directivă.
Articolul 2
(1) Începând cu 1 octombrie 1993, din motive legate de poluarea atmosferică prin emisii, statele membre:
— |
nu pot să refuze, pentru un tip de autovehicule, omologarea CEE de tip, eliberarea documentului prevăzut la articolul 10 alineatul (1) ultima liniuță din Directiva 70/156/CEE sau omologarea națională de tip; |
— |
nu pot să interzică prima introducere în circulație a vehiculelor, |
dacă emisiile de la acest tip de autovehicul cu sau autovehicule sunt conforme cu dispozițiile Directivei 70/220/CEE, astfel cum a fost modificată de prezenta directivă.
(2) Începând cu 1 octombrie 1993, statele membre:
— |
nu mai pot acorda omologarea CEE de tip sau elibera documentul prevăzut la articolul 10 alineatul (1) ultima liniuță din Directiva 70/156/CEE pentru un tip de autovehicule; |
— |
sunt obligate să refuze omologarea națională a unui tip de autovehicule, |
ale cărui emisii nu îndeplinesc cerințele din anexele Directivei 70/220/CEE, astfel cum este modificată de prezenta directivă.
(3) Începând cu 1 octombrie 1994, statele membre interzic prima introducere în circulație a vehiculelor ale căror emisii nu îndeplinesc cerințele din anexele Directivei 70/220/CEE, astfel cum a fost modificată de prezenta directivă.
Articolul 3
Statele membre pot prevedea stimulente fiscale numai pentru autovehiculele care îndeplinesc cerințele prezentei directive. Aceste stimulente trebuie să fie conforme cu dispozițiile tratatului și să îndeplinească, de asemenea, următoarele condiții:
— |
trebuie să se aplice tuturor vehiculelor noi care sunt puse în vânzare pe piață unui stat membru și care îndeplinesc dinainte cerințele prezentei directive; |
— |
încetează la data de intrare în vigoare obligatorie a valorilor de emisie pentru noile vehicule prevăzute la articolul 2 alineatul (3); |
— |
trebuie să aibă, pentru fiecare tip de vehicul, o valoare substanțial inferioară costului real al dispozitivelor introduse pentru a fi respectate valorile stabilite și al instalării lor pe vehicul. |
Comisia este informată în timp util, pentru a-și putea prezenta observațiile, cu privire la proiectele care tind să instituie sau să modifice stimulentele fiscale prevăzute la primul paragraf.
Articolul 4
Consiliul, hotărând în condițiile prevăzute în tratat, se pronunță, până la 31 decembrie 1994, cu privire la o propunere pe care Comisia o va prezenta până la 31 decembrie 1993 cu privire la o nouă reducere a valorilor limită.
Valorile limită reduse nu vor fi aplicabile înainte de 1 ianuarie 1996 în ceea ce privește noile omologări de tip ale vehiculelor din categoria I și înainte de 1 ianuarie 1997 în ceea ce privește noile omologări de tip ale vehiculelor din categoriile II și III, cum se menționează în tabelul de la punctul 5.3.1.4 din anexa I la Directiva 70/220/CEE, astfel cum este modificată de prezenta directivă; valorile reduse pot servi ca bază pentru stimulentele fiscale începând cu adoptarea noii directive.
Valorile limită crescute pentru controlul conformității producției (astfel cum se menționează în tabelul de la punctul 7.1.1 din anexa I) vor înceta să fie aplicate de la data aplicării valorilor limită reduse prevăzute în al doilea paragraf.
Articolul 5
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 septembrie 1993. Ele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o astfel de trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 6
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 28 iunie 1993.
Pentru Consiliu
Președintele
S. AUKEN
(1) JO C 100, 22.4.1992, p. 7.
(2) JO C 305, 23.11.1992, p. 120 și
(3) JO C 313, 30.11.1992, p. 11.
(4) JO C 112, 20.12.1973, p. 1.
(6) JO L 76, 6.4.1970, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 91/441/CEE (JO L 242, 30.8.1991, p. 1).
(7) JO L 42, 23.2.1970, p. 1, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/53/CEE (JO L 225, 10.8.1992, p. 1).
(8) JO L 159, 15.6.1974, p. 61.
(10) JO L 223, 14.8.1978, p. 48.
(11) JO L 197, 20.7.1983, p. 1.
(13) JO L 214, 6.8.1988, p. 1.
ANEXA
MODIFICĂRI ALE ANEXELOR DIRECTIVEI 70/220/CEE
ANEXA I
1. |
Punctul 5.2.1 se înlocuiește cu textul următor: 5.2.1. Autovehiculele cu motor cu aprindere comandată trebuie supuse următoarelor încercări:
|
2. |
Punctul 5.2.2 se elimină. |
3. |
Punctul 5.2.3 se înlocuiește cu textul următor: 5.2.3. Vehiculele cu aprindere prin comprimare trebuie supuse următoarelor încercări:
|
4. |
Punctul 5.2.4 se elimină. |
5. |
Tabelul 1.5.2 se înlocuiește cu tabelul următor: „Figura nr. 1.5.2 Diferitele posibilități de omologare și extinderea omologării de tip
|
6. |
Punctul 5.3.1.2.1 se înlocuiește cu textul următor: 5.3.1.2.1. Se execută fără întrerupere o încercare cu o durată totală de…” (restul paragrafului rămâne neschimbat). |
7. |
Punctul 5.3.1.2.4 se elimină. |
8. |
La punctul 5.3.1.4:
|
9. |
Punctul 5.3.2.1 se înlocuiește cu textul următor: 5.3.2.1. Încercarea trebuie efectuată pe vehiculele prevăzute cu un motor cu aprindere comandată care nu fac obiectul încercării prevăzute la punctul 5.3.1.” |
10. |
Punctul 5.3.2.2 se înlocuiește cu textul următor: 5.3.2.2. În cazul controlului efectuat în condițiile prevăzute la anexa IV, concentrația volumică de monoxid de carbon din gazele de eșapament emise la turația de mers în gol nu trebuie să depășească 3,5 %, în condițiile de reglare stabilite de constructor, și nu trebuie să depășească 4,5 % în intervalul de reglare specificat la anexa IV.” |
11. |
Punctul 5.3.4.1 se înlocuiește cu textul următor: 5.3.4.1. Această încercare trebuie efectuată pe toate vehiculele menționate la punctul 1, cu excepția celor care au un motor de aprindere prin comprimare.” |
12. |
La punctul 5.3.5.1, prima teză se înlocuiește cu textul următor: 5.3.5.1. Această încercare trebuie efectuată pe toate vehiculele menționate la punctul 1 și care fac obiectul încercării de la punctul 5.3.1” (restul textului rămâne neschimbat). |
13. |
Punctul 6.1.1 se înlocuiește cu textul următor: 6.1.1. Tipuri de vehicule având mai multe tipuri de masă de referință. 6.1.1.1. Omologarea acordată unui tip de vehicul poate fi extinsă numai la vehiculele care au o masă de referință ce corespunde utilizării inerției echivalente imediat superioare sau a oricărui inerții echivalente inferioare.” 6.1.1.2. În cazul vehiculelor care fac parte din categoria N1 și al vehiculelor din categoria M menționate în nota (2) de la punctul 5.3.1.4, dacă masa de referință a tipului de vehicul pentru care este cerută extinderea omologării corespunde utilizării unui volant de inerție echivalentă mai puțin greu decât volantul utilizat pentru tipul de vehicul deja omologat, extinderea omologării este acordată dacă masele de poluanți obținuți pe vehiculele deja omologate satisfac limitele prevăzute pentru vehiculul pentru care este cerută extinderea omologării.” |
14. |
La punctul 7.1.1, tabelul se înlocuiește cu tabelul următor:
|
15. |
La punctul 8:
|
ANEXA III
16. |
Punctul 2.3.1:
|
17. |
Punctul 7.1 se înlocuiește cu textul următor: 7.1. Prelevarea eșantioanelor Prelevarea începe la începutul primului ciclu urban elementar, astfel cum este definit la punctul 6.2.2 și se termină la sfârșitul perioadei finale de mers în gol a ciclului extraurban (partea doua).” |
ANEXA IV
18. |
Punctul 2.2 se înlocuiește cu textul următor: 2.2. În timpul încercării temperatura ambiantă trebuie să fie cuprinsă între 293 și 303 °K (20 °C și 30 °C). Motorul este încălzit până când temperatura fluidelor de răcire și de lubrifiere, precum și presiunea lubrifiantului ating punctul lor de echilibru.” |
19. |
Punctul 2.5.2.1 se înlocuiește cu textul următor: 2.5.2.1. Se procedează mai întâi la o măsurare în condițiile de reglare stabilite de constructor.” |
ANEXA V
20. |
Punctul 2.1 se înlocuiește cu textul următor: 2.1. Încercarea de tip III se realizează pe vehiculul prevăzut cu un motor cu aprindere comandată care a fost supus încercărilor de tip I sau II, după caz.” |
ANEXA IX
21. |
PARTEA II Punctul 1.5 se elimină. |
(1) Pentru motoare cu aprindere prin comprimare.
(2) Cu excepția:
— |
vehiculelor concepute pentru transportul de persoane, având mai mult de șase locuri, inclusiv conducătorii individuali; |
— |
vehiculelor a căror masă maximă este mai mare de 2 500 kg. |
(3) Și vehiculele categoriei M menționate la nota (2).
(4) Pentru motoare cu aprindere prin comprimare.
(5) A se vedea nota 2 de la punctul 5.3.1.4.
(6) A se vedea nota 3 de la punctul 5.3.1.4.
(7) A se vedea nota 2 de la punctul 5.3.1.4.
(8) A se vedea nota 3 de la punctul 5.3.1.4.”
(9) A se vedea nota 2 de la punctul 5.3.1.4 din anexa I.
(10) A se vedea nota 3 de la punctul 5.3.1.4 din anexa I.
(11) Masa maximă de încărcare tehnic admisă declarată de constructor.”
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
10 |
31993R2186
L 196/1 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
REGULAMENTUL (CEE) NR. 2186/93 AL CONSILIULUI
din 22 iulie 1993
privind coordonarea la nivel comunitar a elaborării registrelor de uz statistic ale întreprinderilor
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 213,
având în vedere propunerea Comisiei,
întrucât piața unică determină creșterea necesității de îmbunătățire a comparabilității statistice pentru a răspunde la cerințele comunitare; întrucât, pentru a se putea realiza această îmbunătățire, trebuie să se adopte definiții și descrieri comune pentru întreprinderi și alte unități statistice relevante care vor fi cuprinse aici;
întrucât registrele ar trebui elaborate și actualizate pentru a se putea culege informațiile despre respectivele unități;
întrucât există o nevoie tot mai mare de informații privind structura întreprinderilor, nevoie pe care statisticile comunitare actuale nu o pot satisface;
întrucât registrele de întreprinderi de uz statistic reprezintă un instrument necesar în urmărirea schimbărilor structurale din economie determinate de activități, cum ar fi întreprinderile mixte, parteneriatele, achizițiile totale, fuziunile și absorbția;
întrucât importanța rolului jucat de întreprinderile publice în cadrul economiilor naționale ale țărilor membre a fost recunoscută în special în Directiva 80/723/CEE a Comisiei (1), care le definește la articolul 2; întrucât acestea ar trebui, prin urmare, identificate într-un registru de întreprinderi;
întrucât, în absența unor registre utilizabile în scopuri statistice, anumite informații statistice nu sunt disponibile în prezent, în special pentru sectoarele cu multe întreprinderi mici și mijlocii (IMM-uri), cum ar fi serviciile;
întrucât registrele de întreprinderi constituie un element de punere de acord a cerințelor contradictorii privind sporirea informațiilor despre întreprinderi și ușurarea sarcinii administrative de răspuns a acestora, în special în ceea ce privește măsurile prevăzute în cazul IMM-urilor de Recomandarea 90/246/CEE (2), prin utilizarea informațiilor existente deja în registrele administrative și juridice;
întrucât registrele de uz statistic ale întreprinderilor reprezintă un element de bază al sistemelor de informații despre întreprinderi, făcând posibilă organizarea și coordonarea anchetelor statistice prin asigurarea unei baze de prelevare de probe, a unor posibilități de extrapolare și a unor mijloace de monitorizare a răspunsurilor din partea întreprinderilor, în special a celor menționate de Directivele 78/660/CEE (3) și 83/349/CEE (4);
întrucât constituirea unui nou sistem statistic de colectare a datelor, care să includă comerțul cu bunuri și servicii dintre statele membre, necesită un registru al persoanelor de la care se solicită informații; întrucât este de dorit ca respectivul registru de persoane de la care se solicită informații să fie obținut dintr-un registru de uz statistic central al întreprinderilor;
întrucât registrele de uz statistic ale întreprinderilor se află într-un stadiu de dezvoltare diferit în fiecare stat membru; întrucât realizarea îndelungată și costisitoare a acestor registre poate avea loc numai în două etape, prima dintre acestea trebuind să privească armonizarea unităților de bază din registrele în cauză, în termene prestabilite,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiective
Statele membre elaborează pentru uz statistic unul sau mai multe registre armonizate cu definițiile și domeniul de aplicare, precizate de articolele următoare.
Articolul 2
Definiții
(1) În sensul prezentului regulament:
(a) |
„unitate juridică” înseamnă unitatea juridică definită de secțiunea II.A.3 a anexei la Regulamentul (CEE) nr. 696/93 (5); |
(b) |
„întreprindere” înseamnă întreprinderea definită de secțiunea II.A a anexei la prezentul regulament. În cele ce urmează, legătura dintre întreprindere și unitatea juridică se exprimă în felul următor:
|
(c) |
„unitate locală” înseamnă unitatea juridică definită de secțiunea III.F a anexei la Regulamentul (CEE) nr. 696/93. În cele ce urmează, legătura dintre unitatea locală și întreprindere se exprimă în felul următor:
|
(2) Prezentul regulament se aplică numai unităților care exercită, în totalitate sau parțial, o activitate productivă.
Articolul 3
Domeniul de aplicare
(1) În conformitate cu definițiile prezentate la articolul 2 și sub rezerva restricțiilor specificate de prezentul articol, sunt incluse în registre:
— |
toate întreprinderile care desfășoară activități economice care contribuie la produsul intern brut, la prețuri de piață (PIB); |
— |
unitățile juridice răspunzătoare pentru întreprinderile respective; |
— |
unitățile locale dependente de întreprinderile respective. |
Cu toate acestea, această cerință nu se aplică gospodăriilor:
— |
în măsura în care bunurile pe care le produc sunt destinate consumului propriu; |
— |
în măsura în care serviciile pe care le produc implică închirierea proprietății deținute sau luate în arendă [grupul 70.2 din clasificarea statistică a activităților economice din Comunitatea Europeană (NACE Rev. 1), stabilită prin Regulamentul (CEE) nr. 3037/90 (6)]. |
Includerea:
— |
întreprinderilor a căror activitate principală se încadrează la secțiunea A, B sau L din NACE Rev. 1; |
— |
unităților juridice care răspund pentru acestea; |
— |
unităților locale dependente de acestea |
este facultativă.
În conformitate cu procedura prevăzută la articolul 9, se decide măsura în care întreprinderile mici, fără importanță statistică, urmează a fi incluse în registre.
(2) Întreprinderile, unitățile juridice și unitățile locale menționate la alineatul (1) trebuie înregistrate în termenul indicat la anexa I.
(3) Înregistrarea separată a unităților juridice este facultativă, cu condiția ca întregul conținut al informațiilor referitoare la aceste unități să fie inclus în intrările registrului de întreprinderi.
Reglementările cu privire la această înregistrare trebuie să fie adoptate în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 9.
Articolul 4
Caracteristicile registrului
Unitățile cuprinse într-un registru sunt caracterizate printr-un număr de identificare și prin detaliile descriptive, astfel cum sunt definite la anexa II.
Articolul 5
Actualizarea
(1) Următoarele elemente trebuie actualizate cel puțin o dată pe an:
(a) |
intrările și radierile din registru; |
(b) |
variabilele prevăzute la literele (b) și (f) din anexa II punctul 1; |
(c) |
variabilele prevăzute la literele (b), (c), (d), (e) și (h) din anexa II punctul 3 pentru unitățile care fac obiectul anchetelor anuale, în măsura în care variabilele respective sunt incluse în anchete. |
De regulă, informațiile obținute din dosarele administrative sau anchetele anuale trebuie să fie actualizate anual, celelalte informații fiind actualizate din patru în patru ani.
(2) La sfârșitul primului trimestru din fiecare an calendaristic, statele membre trebuie să facă o copie după registru, așa cum se prezintă acesta în momentul respectiv și să păstreze copia în cauză timp de zece ani, pentru analizare.
Articolul 6
Accesul la informații
În cazul în care Comisia solicită în mod expres, după obținerea avizului Comitetului la care se referă articolul 9, statele membre efectuează analize statistice ale registrelor și transmit rezultatele, inclusiv datele declarate confidențiale de către statele membre, în conformitate cu legislația sau practica internă referitoare la confidențialitatea statistică, potrivit Regulamentului (Euratom, CEE) nr. 1588/90 al Consiliului din 11 iunie 1990 privind transmiterea de date statistice confidențiale Oficiului Statistic al Comunităților Europene (7).
Articolul 7
Accesul la registrele administrative sau juridice
Fiecare institut național este autorizat să culeagă pentru uz statistic informațiile menționate de prezentul regulament, care se regăsesc în dosarele administrative sau juridice alcătuite pe teritoriul național, în conformitate cu condițiile stabilite de legislația internă.
Articolul 8
Normele de aplicare
Normele de aplicare a articolelor 3, 4, 5 și 6 și a anexelor I și II, precum și măsurile necesare adaptării normelor respective și orice derogări de la articolele 3, 4 și 5 sau de la anexe, se adoptă în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 9.
Articolul 9
Procedura
(1) Reprezentantul Comisiei prezintă Comitetului pentru programul statistic, constituit prin Decizia 89/382/CEE/ Euratom (8), un proiect de măsuri de adoptat. Comitetul își dă avizul cu privire la acest proiect în termenul pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența subiectului în cauză. Comitetul emite avizul cu majoritatea prevăzută la articolul 148 alineatul (2) din tratat pentru deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre în cadrul Comitetului sunt ponderate în conformitate cu articolul menționat anterior. Președintele nu participă la vot.
(2) |
|
Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate adopta o decizie diferită în termenul prevăzut în paragraful anterior.
Articolul 10
Raportul Comisiei
În termen de patru ani de la data adoptării prezentului regulament, Comisia prezintă Consiliului un raport privind punerea în aplicare a regulamentului, însoțit eventual de propuneri corespunzătoare, pe baza experienței dobândite.
Articolul 11
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 22 iulie 1993.
Pentru Consiliu
Președintele
M. OFFECIERS-VAN DE WIELE
(1) Directiva 80/723/CEE a Comisiei din 25 iunie 1980 privind transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice (JO L 195, 29.7.1980, p. 35). Directivă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 85/413/CEE (JO L 229, 28.8.1985, p. 20).
(2) Recomandarea 90/246/CEE a Consiliului din 28 mai 1990 privind punerea în aplicare a unei politici de simplificare administrativă, în favoarea întreprinderilor mici și mijlocii din statele membre (JO L 141, 2.6.1990, p. 55).
(3) A patra Directivă 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978, în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind conturile anuale ale anumitor tipuri de companii (JO L 222, 14.8.1978, p. 11). Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 90/605/CEE (JO L 317, 16.11.1990, p. 60).
(4) A șaptea Directivă 83/349/CEE a Consiliului din 13 iunie 1983, în temeiul articolului 54 alineatul (3) litera (g) din tratat, privind conturile consolidate (JO L 193, 18.7.1983, p. 1). Directivă, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 90/605/CEE (JO L 317, 16.11.1990, p. 60).
(5) Regulamentul (CEE) nr. 696/93 al Consiliului din 15 martie 1993 privind unitățile statistice pentru observarea și analizarea sistemului de producție comunitar (JO L 76, 30.3.1993, p. 1).
(6) JO L 293, 24.10.1990, p. 1.
(7) JO L 151, 15.6.1990, p. 1.
(8) JO L 181, 28.6.1989, p. 47.
ANEXA I
Calendarul înregistrării în registre
Întreprinderile definite la articolul 2 și înregistrate în conformitate cu dispozițiile articolului 3 trebuie introduse în registru înainte de 1 ianuarie 1996. Unităților juridice și locale li se acordă un an suplimentar.
ANEXA II
Numărul de identificare și detalii descriptive
1. Introducerea în registru a unității juridice trebuie să cuprindă următoarele informații:
(a) |
numărul de identificare; |
(b) |
numele, adresa (inclusiv codul poștal) și facultativ: telefonul, adresa de poștă electronică, numerele de fax și adresa de telex; |
(c) |
obligativitatea unității juridice de a-și publica conturile anuale (Da/Nu); |
(d) |
data încorporării persoanelor juridice sau data recunoașterii oficiale ca titular de activitate, în cazul persoanelor fizice; |
(e) |
data la care unitatea juridică încetează să mai răspundă, din punct de vedere legal, de o întreprindere; |
(f) |
forma juridică a unității; |
(g) |
numele și adresa oricărei unități juridice non-rezidente, alta decât o persoană fizică, care controlează unitatea juridică (facultativ); |
(h) |
numărul de identificare a unității juridice din registru, care controlează unitatea juridică (facultativ); |
(i) |
caracterul de „întreprindere publică” al unității juridice, în sensul Directivei 80/723/CEE a Comisiei (1) (Da/Nu) (numai pentru persoanele juridice); |
(j) |
referința la alte dosare conexe, inclusiv cele vamale, în care este înregistrată unitatea juridică și care cuprind informații utilizabile în scopuri statistice; |
(k) |
referința la registrul operatorilor intra-comunitari, elaborat în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 3330/91 al Consiliului din 7 noiembrie 1991 privind statisticile referitoare la schimburile de bunuri între statele membre (2). |
2. Înregistrarea unei unități locale trebuie să cuprindă informațiile următoare:
(a) |
numărul de identificare; |
(b) |
numele, adresa și alte informații de identificare, după cum se prevede la alineatul (1) litera (b) din prezenta anexă; |
(c) |
codul activității la nivel (clasă) de patru cifre NACE Rev. 1; |
(d) |
activități auxiliare, după caz, la nivel de patru cifre NACE Rev. 1 (facultativ); |
(e) |
efectivul forței de muncă, indicat la alineatul (3) litera (e) din prezenta anexă; |
(f) |
data începerii activităților ale căror coduri sunt indicate la litera (c); |
(g) |
data încetării definitive a activităților; |
(h) |
codul amplasării geografice (unitățile teritoriale); |
(i) |
referința la registrele conexe, în care figurează unitatea locală și care cuprind informații de uz statistic; |
(j) |
numărul de identificare din registru a întreprinderii de care depinde unitatea locală; |
(k) |
activitatea desfășurată în unitatea locală, reprezentând o activitate auxiliară a întreprinderii de care depinde (Da/Nu). |
3. Înregistrarea unei întreprinderi trebuie să cuprindă informațiile următoare:
(a) |
numărul de identificare; |
(b) |
numărul (numerele) de identificare al(e) unității (unităților) juridice, răspunzătoare pentru întreprindere, din punct de vedere legal; |
(c) |
codul activității întreprinderii la nivel (clasă) de patru cifre NACE Rev. 1, unde este inclusă (sunt incluse) activitatea principală (activitățile principale) a (ale) întreprinderii; |
(d) |
activitățile secundare, după caz, la nivel de patru cifre NACE Rev. 1, dacă acestea reprezintă 10 % din totalul valorii adăugate brute pentru toate activitățile, la costul factorilor pentru fiecare dintre ele, sau 5 % sau mai mult din activitățile naționale de acest tip; acest punct privește doar întreprinderile care fac obiectul anchetelor; |
(e) |
mărimea: măsurată în funcție de efectivul personalului ocupat sau, în lipsa acestuia, prin alocarea uneia dintre următoarele clase, conform efectivului de personal ocupat: 0; 1; 2; 3 până la 4; 5 până la 9; 10 până la 19; 20 până la 49; 50 până la 99; 100 până la 149; 150 până la 199; 200 până la 249; 250 până la 499; 500 până la 999; 1 000; peste 1 000 pentru mii; |
(f) |
data începerii activităților întreprinderii; |
(g) |
data încetării definitive a activităților întreprinderii; |
(h) |
cifra de afaceri netă din vânzarea de bunuri și servicii (cu excepția intermedierilor financiare); în lipsa acesteia, se va aloca o clasă de mărime definită după cum urmează (în milioane ECU): [0, 1]; [1, 2]; [2, 4]; [4, 5]; [5, 10]; [10, 20]; [20, 40]; [40, 50]; [50, 100]; [100, 200]; [200, 500]; [500, 1 000]; [1 000, 5 000]; 5 000 + (facultativ pentru cifra de afaceri care nu depășește 2 000 000 ECU); |
(i) |
activele nete (activele după calculul amortizării minus pasivele – numai pentru intermedierile financiare) (facultativ). |
(1) JO L 195, 29.7.1980, p. 35.
(2) JO L 316, 16.11.1991, p. 1. Regulament, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 3046/92 (JO L 307, 23.10.1992, p. 27).
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
16 |
31993L0047
L 203/24 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
A ȘAISPREZECEA DIRECTIVĂ 93/47/CEE A COMISIEI
din 22 iunie 1993
de adaptare la progresul tehnic a anexelor II, III, V, VI și VII la Directiva 76/768/CEE a Consiliului privind apropierea legislației statelor membre cu privire la produsele cosmetice
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Directiva 76/768/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea legislației statelor membre cu privire la produsele cosmetice (1), modificată ultima dată de Directiva 92/86/CEE (2), în special articolul 8 alineatul (2),
întrucât, pe baza informațiilor existente, pe de-o parte un filtru pentru ultraviolete poate fi permis definitiv și pe de altă parte anumite substanțe, conservanți și filtre pentru ultraviolete permise provizoriu trebuie interzise definitiv sau permise pentru o perioadă de timp specificată ulterior;
întrucât, pentru a proteja sănătatea publică, este necesară interzicerea folosirii 4-amino-2-nitrofenolului;
întrucât, pe baza celor mai recente cercetări științifice și tehnice, folosirea peroxidului de stronțiu și fenolftaleinei poate fi permisă cu anumite restricții și cu includerea obligatorie pe etichetă a avertismentelor referitoare la sănătate;
întrucât, pe baza celor mai recente cercetări științifice și tehnice, acidul 3-imidazol-4-ilacrilic și esterul său etilic pot fi folosite ca filtre pentru ultraviolete până la 30 iulie 1994 în produsele cosmetice supuse anumitor restricții și condiții;
întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic a directivelor privind înlăturarea barierelor tehnice din calea comerțului din sectorul produselor cosmetice,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 76/768/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
În anexa II se adaugă următorul număr: 412. 4-amino-2-nitrofenol”. |
2. |
În anexa III partea 1:
|
3. |
În anexa III partea 2 se adaugă următoarele numere curente:
|
4. |
În anexa V, la numărul curent 5, după expresia „Anexa III (partea 1)”, se adaugă următoarea expresie: „peroxid de stronțiu în condițiile menționate la anexa III partea 2 numărul curent 1, …”. |
5. |
În anexa VI partea 2, la numerele curente 2, 15, 16, 21, 26, 27, 28, 29 și 30 se înlocuiește data de „30 iunie 1993” cu cea de „30 iunie 1994”. |
6. |
În anexa VII partea 1:
|
7. |
În anexa VII partea 2:
|
Articolul 2
(1) Fără să aducă atingere datelor de admitere menționate la articolul 1, statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că, începând cu 1 iulie 1994, pentru substanțele menț ionate la articolul 1, nici producătorii, nici importatorii stabiliți pe teritoriul Comunității nu introduc pe piață produse care nu îndeplinesc cerințele prezentei directive.
(2) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că produsele menționate la alineatul (1) și care conțin substanțele menționate la articolul 1 nu pot fi vândute sau puse la dispoziția consumatorului final după 30 iunie 1995 în cazul în care nu îndeplinesc cerințele prezentei directive.
Articolul 3
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 iunie 1994. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(3) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 22 iunie 1993.
Pentru Comisie
Christiane SCRIVENER
Membru al Comisiei
(1) JO L 262, 27.9.1976, p. 169.
(2) JO L 325, 11.11.1992, p. 18.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
19 |
31993L0041
L 214/40 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/41/CEE A CONSILIULUI
din 14 iunie 1993
de abrogare a Directivei 87/22/CEE privind apropierea măsurilor naționale cu privire la introducerea pe piață a produselor medicamentoase de înaltă tehnologie, în special a celor obținute prin biotehnologie
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
în cooperare cu Parlamentul European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât dispozițiile Directivei 87/22/CEE (4) au fost înlocuite cu dispozițiile Regulamentului (CEE) nr. 2309/93 al Consiliului din 22 iulie 1993 de stabilire a procedurilor comunitare pentru autorizarea și supervizarea produselor medicamentoase pentru uz uman și veterinar și de înființare a Agenției Europene pentru Evaluarea Produselor Medicamentoase (5) și cu Directiva 88/182/CEE a Consiliului din 22 martie 1988 de modificare a Directivei 83/189/CEE de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informații în domeniul standardelor și reglementărilor tehnice (6);
întrucât Directiva 93/39/CEE (7) prevede gestionarea permanentă a autorizațiilor de comercializare acordate de statele membre în urma avizului Comitetului pentru specialități farmaceutice, emis în temeiul Directivei 87/22/CEE;
întrucât, mai mult, Directiva 93/40/CEE (8) prevede gestionarea permanentă a autorizațiilor de comercializare acordate de statele membre în urma avizului Comitetului pentru produse medicamentoase veterinare, emis în temeiul Directivei 87/22/CEE;
întrucât Directiva 87/22/CEE trebuie prin urmare abrogată;
întrucât, în vederea certitudinii juridice, trebuie prevăzută examinarea permanentă a cererilor de autorizare a comercializării prezentate Comitetului pentru specialități farmaceutice sau Comitetului pentru produse medicamentoase veterinare, în temeiul Directivei 87/22/CEE înainte de 1 ianuarie 1995,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 87/22/CEE se abrogă cu efect de la 1 ianuarie 1995.
Articolul 2
Cererile pentru autorizații de comercializare care au fost prezentate Comitetului pentru specialități farmaceutice sau Comitetului pentru produse medicamentoase veterinare înainte de 1 ianuarie 1995 în conformitate cu articolul 2 din Directiva 87/22/CEE și asupra cărora comitetul competent nu a emis un aviz până la 1 ianuarie 1995 se consideră în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 2309/93.
Articolul 3
Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a se conforma dispozițiilor prezentei directive cu efect de la 1 ianuarie 1995. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la acest lucru.
Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Luxemburg, 14 iunie 1993.
Pentru Consiliu
Președintele
J. TRØJBORG
(2) JO C 183, 15.7.1991, p. 145 și
(3) JO C 269, 14.10.1991, p. 84.
(4) JO L 15, 17.1.1987, p. 38.
(5) JO L 214, 24.8.1993, p. 1.
(6) JO L 81, 26.3.1988, p. 75.
(7) JO L 214, 24.8.1993, p. 22.
(8) JO L 214, 24.8.1993, p. 31.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
20 |
31993L0068
L 220/1 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/68/CEE A CONSILIULUI
din 22 iulie 1993
de modificare a Directivelor 87/404/CEE (recipiente simple sub presiune), 88/378/CEE (siguranța jucăriilor), 89/106/CEE (produse pentru construcții), 89/336/CEE (compatibilitate electromagnetică), 89/392/CEE (utilaje), 89/686/CEE (echipamente de protecție individuală), 90/384/CEE (instrumente neautomate de cântărire), 90/385/CEE (dispozitive medicale implantabile active), 90/396/CEE (arzătoare de combustibili gazoși), 91/263/CEE (echipamente terminale pentru telecomunicații), 92/42/CEE (boilere noi pentru apă caldă alimentate cu combustibili lichizi sau gazoși) și 73/23/CEE (echipament electric proiectat pentru a fi utilizat în anumite limite de tensiune)
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
în cooperare cu Parlamentul European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât Consiliul adoptă deja o serie de directive destinate să înlăture barierele tehnice din calea comerțului în conformitate cu principiile stabilite în rezoluția sa din 7 mai 1985 privind o nouă abordare a armonizării tehnice și standardizării (4); întrucât fiecare din aceste directive prevede aplicarea marcajului „CE”; întrucât, în interesul simplificării și al consecvenței legislației comunitare, aceste dispoziții diferite trebuie înlocuite cu cerințe uniforme; întrucât este necesară armonizarea acestor dispoziții, în special a celor cu privire la produsele care pot face obiectul câtorva dintre aceste directive;
întrucât, în comunicarea sa din 15 iunie din 1989 cu privire la abordarea globală a certificării și testării (5), Comisia a propus redactarea unei reglementări comune privind un marcaj „CE” de conformitate, cu grafică unică; întrucât în rezoluția sa din 21 decembrie 1989 privind o abordare globală în materie de evaluare a conformității (6), Consiliul a aprobat ca principiu director adoptarea unei astfel de abordări consecvente în ceea ce privește marcajul „CE”;
întrucât cele două elemente fundamentale ale noii abordări care trebuie aplicate reprezintă, așadar, cerințele esențiale și procedurile de evaluare a conformității;
întrucât această armonizare a dispozițiilor în legătură cu aplicarea și utilizarea marcajului „CE” necesită ca directivele deja adoptate să sufere modificări detaliate pentru a fi aliniate noilor măsuri,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Prezenta directivă modifică următoarele directive:
1. |
Directiva 87/404/CEE a Consiliului din 25 iunie 1987 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la recipientele simple sub presiune (7). |
2. |
Directiva 88/378/CEE a Consiliului din 3 mai 1988 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la securitatea jucăriilor (8). |
3. |
Directiva 89/106/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la produsele pentru construcții (9). |
4. |
Directiva 89/336/CEE a Consiliului din 3 mai 1989 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la compatibilitatea electromagnetică (10). |
5. |
Directiva 89/392/CEE a Consiliului din 14 iunie 1989 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la mașini (11). |
6. |
Directiva 89/686/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentele de protecție individuală (12). |
7. |
Directiva 90/384/CEE a Consiliului din 20 iunie 1990 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la instrumentele neautomate de cântărire (13). |
8. |
Directiva 90/385/CEE a Consiliului din 20 iunie 1990 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la dispozitivele medicale implantabile active (14). |
9. |
Directiva 90/396/CEE a Consiliului din 29 iunie 1990 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la arzătoare de combustibili gazoși (15). |
10. |
Directiva 91/263/CEE a Consiliului din 29 aprilie 1991 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentele terminale pentru telecomunicații, inclusiv recunoașterea reciprocă a conformității lor (16). |
11. |
Directiva 92/42/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind cerințele de randament pentru boilere noi pentru apă caldă alimentate cu combustibili lichizi sau gazoși (17). |
12. |
Directiva 73/23/CEE a Consiliului din 19 februarie 1973 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentul electric proiectat pentru a fi utilizat în anumite limite de tensiune (18). |
Articolul 2
Directiva 87/404/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 5, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre presupun că recipientele sub presiune care poartă marcajul CE se conformează tuturor dispozițiilor prezentei directive, inclusiv procedurilor de evaluare a conformității menționate în capitolul II. Conformitatea recipientelor de presiune cu standardele naționale care transpun standardele armonizate ale căror numere de referință au fost publicate în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene conduc la prezumția de conformitate cu cerințele esențiale de siguranță prevăzute la articolul 3. Statele membre trebuie să publice numerele de referință ale acestor standarde naționale.”. |
3. |
Articolul 5 se completează cu următorul alineat:
|
4. |
La articolul 9, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre notifică la Comisie și celorlalte state membre organismele recunoscute pe care le-au desemnat să efectueze procedurile cuprinse la articolul 8 alineatele (1) și (2), odată cu sarcinile specifice pentru care au fost desemnate aceste organisme și cu numerele de identificare atribuite lor în prealabil de către Comisie. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista organismelor notificate, cu numerele lor de identificare, precum și sarcinile pentru care s-a făcut notificarea. Comisia asigură actualizarea acestei liste.”. |
5. |
Articolul 11 se înlocuiește cu următorul text: „Verificarea CE Articolul 11 (1) Verificarea CE este procedura prin care un fabricant sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității, asigură și declară că recipientele care au fost verificate în conformitate cu alineatul (3) sunt conforme cu modelul descris în certificatul de examinare CE de tip sau cu proiectul și planul de fabricație menționate în anexa II punctul 3 și care a primit un atestat de adecvare. (2) Fabricantul ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de fabricație să asigure conformitatea recipientelor cu tipul descris în certificatul de examinare CE de tip sau cu proiectul și planul de fabricație menționate în anexa II punctul 3. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității aplică marcajul CE pe fiecare recipient și întocmește o declarație de conformitate. (3) Organismul recunoscut efectuează examinările și testele specifice în scopul verificării conformității recipientelor cu cerințele cuprinse în prezenta directivă prin examinarea și testarea recipientelor în conformitate cu următoarele puncte:
|
6. |
La articolul 12 alineatul (1), prima teză se înlocuiește cu următorul text: „(1) Fabricantul care îndeplinește condițiile care decurg din articolul 13 aplică marcajul CE prevăzut la articolul 16 recipientelor pe care le declară a fi conforme cu:
|
7. |
Articolul 15 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 15 Fără să aducă atingere articolului 7:
|
8. |
La articolul 16 alineatul (1), paragraful al doilea se înlocuiește cu următorul text: „Marcajul de conformitate CE este format din inițialele «CE» redat în specimen în anexa II. Marcajul CE este urmat de numărul distinctiv menționat la articolul 9 alineatul (1) al organismului de inspecție recunoscut care răspunde de verificările CE sau de supravegherea CE.”. |
9. |
La articolul 16, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „(2) Se interzice aplicarea pe recipiente a marcajelor care pot induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului «CE». Se poate aplica orice alt marcaj pe recipiente sau pe plăcuța cu date tehnice cu condiția ca marcajul «CE» să fie vizibil și lizibil.”. |
10. |
În anexa II, punctul 1 se înlocuiește cu următorul text: „1. MARCAJUL CE DE CONFORMITATE ȘI INSCRIPȚII 1. (a) Marcajul CE de conformitate
1. (b) Inscripții Recipientul sau plăcuța cu datele tehnice trebuie să poarte cel puțin următoarele informații:
Atunci când se utilizează o plăcuță cu date tehnice, aceasta trebuie proiectată în așa fel încât să nu poată fi reutilizată și trebuie să cuprindă un spațiu liber pentru a putea fi înscrise și alte informații.”. |
Articolul 3
Directiva 88/378/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 5, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre presupun că jucăriile care poartă marcajul «CE» prevăzut la articolul 11 sunt conforme cu toate dispozițiile prezentei directive, inclusiv procedurile de evaluare a conformității prevăzute la articolele 8, 9 și 10. Conformitatea jucăriilor cu standardele naționale de transpunere a standardelor armonizate ale căror numere de referință au fost publicate în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene conduc la prezumția de conformitate cu cerințele esențiale de siguranță prevăzute la articolul 3. Statele membre publică numerele de referință ale acestor standarde naționale”. |
3. |
Articolul 5 se completează cu următorul alineat:
|
4. |
La articolul 9, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „(2) Statele membre notifică la Comisie și celorlalte state membre organismele recunoscute pe care le-au desemnat să efectueze examinarea CE de tip menționată la articolul 8 alineatul (2) și la articolul 10, precum și sarcinile specifice pentru care au fost desemnate aceste organisme și numerele de identificare care le-au fost atribuite în prealabil de către Comisie. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista organismelor notificate, împreună cu numerele lor de identificare și sarcinile pentru care s-a făcut notificarea. Comisia asigură actualizarea acestei liste.”. |
5. |
La articolul 11, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „(2) Marcajul de conformitate CE se compune din inițialele «CE» redat în specimen în anexa V.”. |
6. |
La articolul 11, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „(3) Se interzice aplicarea pe jucării a marcajelor care pot induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE. Se poate aplica orice alt marcaj pe jucării, pe ambalajul acestora sau pe eticheta fixată pe acestea, cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE să nu fie reduse.”. |
7. |
La articolul 12, se adaugă următorul alineat: „(1a) Fără să aducă atingere articolului 7:
|
8. |
Se adaugă următoarea anexă: „ANEXA V MARCAJUL CE DE CONFORMITATE
|
Articolul 4
Directiva 89/106/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 2, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
|
3. |
La articolul 4 alineatul (2), introducerea se înlocuiește cu următorul text: „(2) Statele membre presupun că produsele pot fi utilizate dacă permit executarea lucrărilor la care sunt folosite, cu condiția ca acestea din urmă să fie corect proiectate și realizate, să satisfacă cerințele esențiale prevăzute la articolul 3, atunci când aceste produse poartă marcajul CE, care indică faptul că ele satisfac toate dispozițiile prezentei directive, inclusiv procedurile de evaluare a conformității prevăzute la capitolul 5 și procedura prevăzută la capitolul 3. Marcajul CE indică:”. |
4. |
La articolul 4 alineatul (6), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text: „(6) Marcajul CE semnifică faptul că produsele respectă cerințele formulate în alineatele (2) și (4) ale prezentului articol. Răspunderea aplicării marcajului «CE» fie pe produs în sine, fie pe eticheta lipită pe acesta sau pe ambalajul acestuia, fie pe documentele comerciale de însoțire revine fabricantului sau reprezentantului său autorizat cu sediul în cadrul Comunității.”. |
5. |
La articolul 15, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „(2) Fără să aducă atingere articolului 21:
|
6. |
La articolul 15, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „(3) Statele membre iau măsurile necesare pentru a interzice aplicarea pe produse sau pe ambalajele acestora a marcajelor care pot induce în eroare terțe părți cu privire la semnificația și forma marcajului CE. Produselor de construcție li se poate aplica orice alt marcaj pe eticheta lipită pe ambalajul produsului sau pe documentele comerciale de însoțire cu condiția ca prin aceasta, marcajele «CE» să nu fie mai puțin vizibile și lizibile.”. |
7. |
La articolul 18, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre notifică la Comisie și celorlalte state membre organismele de certificare și inspecție și laboratoarele de încercări desemnate de acestea pentru a duce la îndeplinire sarcinile în legătură cu avizele tehnice, certificatele de conformitate, verificările și testele în conformitate cu prezenta directivă, însoțite de numele, adresele și numerele de identificare atribuite acestora în prealabil de către Comisie. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene o listă a organismelor notificate și a laboratoarelor însoțite de numerele lor de identificare, sarcinile și produsele pentru care s-a făcut notificarea. Comisia asigură actualizarea acestei liste.”. |
8. |
La anexa III, punctul 4 se înlocuiește cu următorul text: „4.1. Marcajul CE de conformitate
Informații suplimentare
|
Articolul 5
Directiva 89/336/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 3 Statele membre iau măsurile cuvenite pentru a asigura introducerea pe piață sau punerea în funcțiune a aparaturii prevăzute la articolul 2 numai dacă poartă marcajul CE prevăzut la articolul 10, care arată conformitatea acesteia cu dispozițiile prezentei directive, inclusiv cu procedurile de evaluare a conformității prevăzute la articolul 10 atunci când aceasta este corect instalată și se folosește în scopul care i-a fost destinat.”. |
3. |
La articolul 10 alineatul (1), se inserează al cincilea paragraf cu următorul text: „Statele membre iau măsurile necesare pentru a interzice aplicarea pe aparatură sau pe ambalajul acesteia, pe instrucțiunile de folosire și pe certificatul de garanție a marcajelor care pot induce în eroare terțe părți cu privire la semnificația și forma marcajului CE. Se poate aplica orice alt marcaj pe aparatură, pe ambalajul acesteia, pe instrucțiunile de folosire sau pe certificatul de garanție, cu condiția ca prin aceasta, vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE să nu fie reduse.”. |
4. |
La articolul 10 alineatul (6), primul paragraf se înlocuiește cu următorul text: „(6) Statele membre notifică la Comisie și celorlalte state membre autoritățile competente menționate în prezentul articol și organismele abilitate să emită certificatele de examinare CE de tip menționate la alineatul (5), precum și sarcinile specifice pentru care au fost desemnate aceste organisme și numerele de identificare care le-au fost atribuite în prealabil de către Comisie. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista autorităților și organismelor notificate, însoțite de numerele lor de identificare și sarcinile pentru care s-a făcut notificarea. Comisia asigură actualizarea acestei liste.”. |
5. |
Articolul 10 se completează cu următorul alineat: „(7) Fără să aducă atingere articolului 9:
|
6. |
La anexa I, punctul 2 se înlocuiește cu următorul text: „2. Marcajul CE de conformitate
|
Articolul 6
Directiva 89/392/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 8, alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
|
3. |
La articolul 9, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre notifică atât la Comisie cât și celorlalte state membre organismele recunoscute pe care le-au desemnat să îndeplinească procedurile menționate la articolul 8, împreună cu sarcinile specifice pentru care au fost desemnate aceste organisme și cu numerele de identificare atribuite lor în prealabil de către Comisie. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista organismelor notificate, numerele de identificare ale acestora și sarcinile pentru care au fost notificate. Comisia asigură actualizarea acestei liste.”. |
4. |
La articolul 10, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Marcajul de conformitate CE este compus din inițialele «CE». Forma marcajului care se va folosi se arată la anexa III.”. |
5. |
La articolul 10, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „(3) Se interzice aplicarea pe mașini a marcajelor care pot a induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE. Se poate aplica orice alt marcaj pe utilaje, cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE să nu fie reduse.”. |
6. |
La articolul 10, se adaugă următorul alineat: „(4) Fără să aducă atingere articolului 7:
|
7. |
Punctul 1.7.3 din anexa I se modifică după cum urmează:
|
8. |
Anexa III se înlocuiește cu următorul text: „ANEXA III MARCAJUL CE DE CONFORMITATE
|
Articolul 7
Directiva 89/686/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 4, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre nu au dreptul să interzică, limiteze sau împiedice introducerea pe piață a EPI sau a componentelor EPI care se conformează dispozițiilor prezentei directive și care poartă marcajul CE, fapt care atestă conformitatea lor cu prezenta directivă, inclusiv respectarea procedurilor de certificare prevăzute la capitolul 2”. |
3. |
La articolul 5 se adaugă următorul alineat:
|
4. |
La articolul 9, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre notifică la Comisie și celorlalte state membre organismele recunoscute pe care le-au desemnat să efectueze procedurile menționate la articolul 8, odată cu sarcinile specifice pe care aceste organisme au fost desemnate să le îndeplinească și cu numerele de identificare atribuite lor în prealabil de către Comisie. Comisia publică in Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista organismelor notificate, numerele acestora de identificare și sarcinile pentru care au fost notificate. Comisia asigură actualizarea acestei liste.”. |
5. |
La articolul 12, teza introductivă se înlocuiește cu următorul text: „Declarația CE de conformitate este procedura prin care fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității”. |
6. |
Articolul 13 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 13 (1) Marcajul CE de conformitate este compus din inițialele «CE» redat în specimen în anexa IV. În cazul implicării unui organism notificat în faza controlului de producție, așa cum se arată la articolul 11, trebuie adăugat numărul de identificare al acestuia. (2) Marcajul CE se va aplica fiecărui EPI fabricat, astfel încât acesta să fie vizibil, lizibil și de neșters pe toată durata de viață utilă preconizată a EPI, iar dacă acest lucru nu e posibil ținând cont de caracteristicile produsului, marcajul CE se poate aplica pe ambalaj. (3) Se interzice aplicarea pe EPI a marcajelor care pot induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE. Se poate aplica orice alt marcaj pe produsele EPI sau pe ambalajul acestora, cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE să nu fie reduse. (4) Fără să aducă atingere articolului 7:
|
7. |
La punctul 1.4 din anexa II, se adaugă următorul text:
|
8. |
Anexa IV se înlocuiește cu următorul text: „ANEXA IV MARCAJUL CE DE CONFORMITATE ȘI INFORMAȚII SUPLIMENTARE
Informații suplimentare
|
Articolul 8
Directiva 90/384/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 2, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „(2) Statele membre iau toate măsurile pentru a se asigura că instrumentele pot fi puse în funcțiune pentru utilizările stabilite la articolul 1 alineatul (2) litera (a) numai dacă îndeplinesc cerințele prezentei directive care li se aplică, inclusiv procedurile de evaluare a conformității prevăzute în capitolul 2 și, în mod corespunzător, poartă marcajul CE prevăzut la articolul 10.”. |
3. |
La articolul 8, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
|
4. |
La articolul 9, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre notifică la Comisie și celorlalte state membre organismele recunoscute pe care le-au desemnat să efectueze procedurile prevăzute la articolul 8 împreună cu sarcinile specifice pentru care au fost desemnate aceste organisme și cu numerele de identificare atribuite lor în prealabil de către Comisie. Comisia publică in Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista organismelor notificate, numerele acestora de identificare și sarcinile pentru care au fost notificate. Comisia asigură actualizarea acestei liste.”. |
5. |
La articolul 10, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „(3) Se interzice aplicarea pe instrumente a marcajelor care sunt susceptibile de a induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE. Se poate aplica orice alt marcaj pe instrumente, cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE să nu fie reduse.”. |
6. |
Articolul 11 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 11 Fără să aducă atingere articolului 7:
|
7. |
Următoarele puncte din anexa II se modifică după cum urmează:
|
8. |
La anexa IV, punctul 1.1 se modifică după cum urmează:
|
9. |
Anexa VI se înlocuiește cu următorul text: „ANEXA VI MARCAJUL CE DE CONFORMITATE
|
Articolul 9
Directiva 90/385/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 4, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre nu împiedică introducerea pe piață sau punerea în funcțiune, pe teritoriul lor a dispozitivelor care se conformează dispozițiilor prezentei directive și care poartă marcajul CE prevăzut la articolul 12, care indică faptul că aceste dispozitive au fost supuse unei evaluări de conformitate, așa cum s-a prevăzut la articolul 9.”. |
3. |
La articolul 4 se adaugă următorul alineat:
|
4. |
La articolul 11, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre notifică atât la Comisie cât și celorlalte state membre organismele desemnate să îndeplinească procedurile menționate la articolul 9 împreună cu sarcinile specifice pentru care au fost desemnate aceste organisme și cu numerele de identificare atribuite lor de către Comisie în prealabil. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista organismelor notificate, numerele acestora de identificare și sarcinile pentru care au fost notificate. Comisia asigură actualizarea acestei liste.”. |
5. |
La articolul 12, alineatul (2), paragraful al doilea se înlocuiește cu următorul text: „Acesta trebuie să fie urmat de numărul de identificare al organismului notificat, abilitat să aplice procedurile stabilite în anexele 2, 4 și 5.”; |
6. |
La articolul 12, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „(3) Se interzice aplicarea pe dispozitive a marcajelor care pot induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE. Se poate aplica orice alt marcaj pe ambalaj sau pe broșura cu instrucțiuni ce însoțește dispozitivul, cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE să nu fie reduse.”. |
7. |
Articolul 13 se înlocuiește cu textul următor: „Articolul 13 Fără să aducă atingere articolului 7:
|
8. |
Anexa II se modifică după cum urmează:
|
9. |
Punctele 7 și 8 de la anexa III se înlocuiesc cu următorul text: „7. Dispoziții administrative 7.1. La cerere, fiecare organism notificat pune la dispoziția celorlalte organisme notificate și a autorității competente toate informațiile necesare în legătură cu certificatele de examinare CE de tip, precum și actele adiționale emise, refuzate sau retrase. 7.2. Alte organisme notificate pot obține o copie a certificatelor de examinare CE de tip și/sau a actelor adiționale. Anexele la aceste certificate sunt puse la dispoziția altor organisme notificate în cazul unei solicitări justificate și după ce fabricantul a fost informat în prealabil. 7.3. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat păstrează împreună cu documentația tehnică o copie a certificatelor CE de tip și anexele acestora pentru o perioadă de cel puțin cinci ani de la fabricația ultimului dispozitiv. 7.4. În cazul în care nici fabricantul și nici reprezentantul său autorizat nu au sediul în Comunitate, sarcina de a pune la dispoziția autorităților documentația tehnică menționată la articolul 4 alineatul (2) revine persoanei responsabile cu introducerea dispozitivului pe piața comunitară.”. |
10. |
Anexa IV se înlocuiește cu următorul text: „ANEXA IV VERIFICAREA CE 1. Verificarea CE este procedura prin care fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității asigură și declară că produsele care fac obiectul dispozițiilor punctului 3 sunt în conformitate cu modelul descris în certificatul de examinare CE de tip și îndeplinesc cerințele prezentei directive care le sunt aplicabile. 2. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității, ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de producție să asigure conformitatea produselor cu modelul, așa cum este el descris în certificatul de examinare de tip și cu cerințele prezentei directive care îi sunt aplicabile. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității aplică marcajul CE pe fiecare produs și întocmește o declarație de conformitate. 3. Înainte de începerea fabricației, fabricantul redactează documentele ce definesc procesele de fabricație, în special cele cu privire la sterilizare, și alte proceduri de rutină, dispoziții prestabilite aplicate pentru a asigura uniformitatea producției și conformitatea produselor cu tipul descris în certificatele de examinare CE de tip, cât și cu cerințele relevante ale prezentei directive. 4. Fabricantul se angajează să instituie și să mențină la zi un sistem de supraveghere după vânzare. Această activitate include obligația fabricantului de a informa autoritățile competente în legătură cu evenimentele următoare, imediat ce află de producerea lor:
5. Organismul notificat efectuează examinările și testările adecvate, pentru a stabili dacă produsul se conformează cerințelor prezentei directive, examinând și testând produsele pe bază statistică, în conformitate cu dispozițiile de la punctul 6. Fabricantul trebuie să autorizeze organismul notificat să evalueze eficiența măsurilor luate conform punctului 3, prin efectuarea unei expertize acolo unde este cazul. 6. Verificarea statistică 6.1. Fabricanții prezintă produsele fabricate sub formă de loturi uniforme și iau măsurile cuvenite astfel încât procesul de producție să asigure uniformitatea fiecărui lot de producție realizat. 6.2. Se prelevează o mostră la întâmplare din fiecare lot de producție. Produsele din cadrul eșantionului se examinează individual și se efectuează testele corespunzătoare, în conformitate cu normele prevăzute la articolul 5 sau se efectuează teste echivalente în scopul verificării conformității acestora cu modelul descris în certificatul de examinare CE de tip și se determină astfel dacă lotul de producție se acceptă sau se respinge. 6.3. Controlul statistic al produselor se bazează pe atribute, care conduce la un sistem de eșantionare cu următoarele caracteristici:
6.4. În cazul în care loturile sunt acceptate, organismul notificat aplică sau impune aplicarea numărului său de identificare pentru fiecare produs și întocmește un certificat de conformitate în legătură cu testele efectuate. Toate produsele din lotul de producție pot fi introduse pe piață; cu excepția acelor produse din eșantion care s-a constatat că nu sunt conforme. În cazul în care un lot este respins, organismul notificat ia măsurile corespunzătoare pentru a preveni introducerea lui pe piață. În cazul respingerii frecvente a loturilor, organismul notificat poate suspenda verificarea statistică. Fabricantul poate, sub responsabilitatea organismului notificat, să aplice numărul de identificare al acestuia în timpul procesului de producție. 6.5. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat trebuie să asigure că poate furniza, la cerere, certificatele de conformitate ale organismului notificat.”. |
11. |
Al doilea paragraf de la punctul 2 din anexa V se înlocuiește cu următorul text: „Fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității aplică marcajul CE, în conformitate cu articolul 12, și întocmește o declarație de conformitate. Această declarație se referă la unul sau mai multe specimene de produs și rămâne în posesia fabricantului. Marcajul CE este însoțit de numărul de identificare al organismului notificat răspunzător.”. |
12. |
Anexa IX se înlocuiește cu următorul text: „ANEXA IX MARCAJUL CE DE CONFORMITATE
|
Articolul 10
Directiva 90/396/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 4, alineatul (1) se înlocuiește cu textul următor: „(1) Statele membre nu pot interzice, limita sau împiedica introducerea pe piață și în funcțiune a aparatelor care se conformează dispozițiilor prezentei directive, care respectă procedurile de evaluare a conformității menționate în capitolul II și care prezintă marcajul CE prevăzut la articolul 10”. |
3. |
La articolul 8, alineatul (5) se înlocuiește cu următorul text:
|
4. |
La articolul 9, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre notifică la Comisie și celorlalte state membre organismele pe care le-au desemnat să îndeplinească procedurile menționate la articolul 8, împreună cu sarcinile specifice pe care aceste organisme au fost desemnate să le îndeplinească și numerele de identificare atribuite lor în prealabil de către Comisie. În scopuri informative, Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista acestor organisme și numerele de identificare atribuite lor și se asigură că lista a fost actualizată.”. |
5. |
La articolul 10, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „(2) Se interzice aplicarea pe aparate a marcajelor care pot induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE. Se poate aplica oricare alt marcaj pe aparatele sau plăcuțele cu date tehnice cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE să nu fie reduse.”. |
6. |
Articolul 11 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 11 Fără să aducă atingere articolului 7:
|
7. |
Anexa II se modifică după cum urmează:
|
8. |
Anexa III se înlocuiește cu următorul text: „ANEXA III MARCAJUL CE DE CONFORMITATE ȘI INSCRIPȚII
|
Articolul 11
Directiva 91/263/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 11 alineatul (4), expresia „marcă EEC” se înlocuiește cu inițialele „CE” după cum se arată în anexa VI. |
3. |
La articolul 3, alineatul (1) se înlocuiește cu textul următor: „(1) Statele membre iau toate măsurile corespunzătoare pentru a se asigura că echipamentele terminale sunt introduse pe piață și puse în funcțiune numai dacă poartă marcajul CE prevăzut la articolul 11 care atestă conformitatea lor cu cerințele prezentei directive, inclusiv cu procedurile de evaluare a conformității stipulate în capitolul 2 și numai dacă sunt instalate și întreținute într-un mod corespunzător și folosite conform scopurilor lor.”. |
4. |
La articolul 3 se inserează următorul alineat:
|
5. |
La articolul 10, alineatul (1) se înlocuiește cu textul următor: „(1) Statele membre notifică la Comisie și celorlalte state membre organismele cu sediul în cadrul Comunității pe care le-au desemnat să efectueze certificarea, controlul produselor și sarcinile de supraveghere asociate acestora, privitoare la procedurile menționate la articolul 9, împreună cu numerele de identificare stabilite în prealabil de Comisie pentru acestea. Statele membre aplică criteriile minimale stabilite în anexa V pentru desemnarea unor astfel de organisme. Se presupune că organismele care îndeplinesc criteriile stabilite prin standardele armonizate relevante satisfac criteriile prevăzute în anexa V.”. |
6. |
La articolul 10, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text: „(3) Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista organismelor notificate, împreună cu numerele lor de identificare și lista laboratoarelor de testare, împreună cu sarcinile care le-au fost trasate și asigură actualizarea acestor liste.”. |
7. |
La articolul 11, primul paragraf se înlocuiește cu următorul text: „Marcajul echipamentelor terminale care sunt în conformitate cu dispozițiile prezentei directive constă din marcajul CE conținând inițialele CE, însoțit de numărul de identificare al organismului notificat implicat în faza de control a producției și de un simbol indicând că echipamentele sunt destinate și apte să fie conectate la rețeaua de telecomunicații publice. Forma marcajului CE care urmează a fi folosită împreună cu alte informații este prezentată în Anexa VI.”. |
8. |
La articolul 11, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text: „(2) Se interzice aplicarea pe echipamente a marcajelor care pot induce în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE. Se poate aplica oricare alt marcaj pe echipamente, cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajul CE să nu fie reduse.”. |
9. |
Articolul 12 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 12 Fără să aducă atingere articolului 8:
|
10. |
În anexele II și III punctul 1, ultima teză se înlocuiește cu următorul text: „Fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității aplică pe fiecare produs marcajele prevăzute la articolul 11 alineatul (1) și întocmește o declarație de conformitate cu tipul.”. |
11. |
La Anexa IV punctul 1, ultima teză se înlocuiește cu următorul text: „Fabricantul sau reprezentantul său autorizat aplică fiecărui produs marcajele prevăzute la articolul 11 alineatul (1) și întocmește în scris o declarație de conformitate.”. |
12. |
Anexa VI se înlocuiește cu următorul text: „ANEXA VI MARCAJUL PENTRU ECHIPAMENTE TERMINALE MENȚIONAT LA ARTICOLUL 11 ALINEATUL (1)
|
13. |
Anexa VII se modifică după cum urmează: „ANEXA VII MARCAJUL PENTRU ECHIPAMENTELE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 11 ALINEATUL (4)
|
Articolul 12
Directiva 92/42/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Expresia „marcă CE” se înlocuiește cu „marcaj CE” în tot textul. |
2. |
La articolul 4, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre nu pot interzice, restricționa sau împiedica introducerea pe piață sau în funcțiune pe teritoriile lor a aparatelor și boilerelor care respectă dispozițiile prezentei directive și care poartă marcajul CE prevăzut la articolul 7 care atestă conformitatea cu toate dispozițiile acestei directive, inclusiv cu procedurile de evaluare a conformității stabilite la articolele 7 și 8, dacă nu există dispoziții contrare în tratat sau în alte directive sau dispoziții ale Comunității.”. |
3. |
La articolul 4 se inserează următorul alineat (5):
|
4. |
La articolul 7, alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text: „(4) Marcajul de conformitate CE cu cerințele prezentei directive și cu alte dispoziții privind acordarea marcajului CE și, de asemenea, inscripțiile specificate în anexa I sunt aplicate pe boilere de o manieră vizibilă, lizibilă și de neșters. Se interzice aplicarea pe astfel de produse a marcajelor care sunt susceptibile să inducă în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE. Se poate aplica orice alt marcaj pe boilere și componente cu condiția ca el să rămână vizibil și lizibil.”. |
5. |
La articolul 7 se adaugă următorul alineat:
|
6. |
La articolul 8, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Statele membre notifică atât la Comisie, cât și celorlalte state membre organismele desemnate să efectueze procedurile menționate la articolul 7 împreună cu sarcinile specifice pentru care au fost desemnate aceste organisme și cu numerele de identificare atribuite lor, în prealabil, de către Comisie. Comisia publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene lista organismelor notificate cu numerele lor de identificare și sarcinile pentru care au fost notificate. Comisia asigură actualizarea acestei liste.”; |
7. |
Anexa I se înlocuiește cu următorul text: „ANEXA I MARCAJUL CE DE CONFORMITATE ȘI MARCAJELE SPECIFICE SUPLIMENTARE 1. Marcajul CE de conformitate Marcajul de conformitate CE constă din inițialele «CE» care iau forma următoare:
2. Marcaje specifice suplimentare
|
8. |
Anexa IV se modifică după cum urmează:
|
Articolul 13
Directiva 73/23/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
În preambul, se adaugă la sfârșit următoarele două motive: „întrucât directiva 90/683/CEE (19) stabilește modulele pentru diferite faze ale procedurilor de evaluare a conformității care se vor folosi în directivele de armonizare tehnică; întrucât alegerea procedurilor nu trebuie să ducă la o scădere a nivelului standardelor de siguranță a echipamentelor electrice care au fost recunoscute deja în ansamblul Comunității. |
2. |
La articolul 8, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text: „(1) Înainte de a fi introduse pe piață, echipamentele electrice menționate la articolul 1 trebuie să aibă aplicat marcajul CE prevăzut la articolul 10, care atestă conformitatea cu dispozițiile prezentei directive, inclusiv procedurile de evaluare a conformității descrise la anexa IV.”. |
3. |
La articolul 8 se inserează următorul alineat (3):
|
4. |
Articolul 10 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 10 (1) Marcajul de conformitate CE menționat în anexa III se aplică de fabricant sau de reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității pe echipamentele electrice sau, dacă nu, pe ambalajele lor, pe fișele de prezentare sau pe certificatul de garanție astfel încât să fie vizibil, ușor lizibil și de neșters. (2) Se interzice aplicarea pe echipamente a marcajelor susceptibile să inducă în eroare terțe părți în privința semnificației și formei marcajului CE. Cu toate acestea, se aplică oricare alt marcaj echipamentelor electrice, ambalajelor, fișei de prezentare sau certificatului de garanție cu condiția ca vizibilitatea și lizibilitatea marcajului CE să nu fie reduse. (3) Fără să aducă atingere articolului 9:
|
5. |
La articolul 11 se elimină a doua liniuță. |
6. |
Se adaugă următoarele anexe: „ ANEXA III MARCAJUL CE DE CONFORMITATE ȘI DECLARAȚIA CE DE CONFORMITATE A. Marcajul CE de conformitate Marcajul CE de conformitate constă din inițialele CE care iau forma următoare:
B. Declarația CE de conformitate Declarația CE de conformitate trebuie să conțină următoarele elemente:
ANEXA IV CONTROLUL PRODUCȚIEI INTERNE 1. Controlul producției interne este procedura prin care un fabricant sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității, care îndeplinește obligațiile prevăzute la punctul 2, asigură și declară că echipamentul electric satisface cerințele prezentei directive care îi sunt aplicabile. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității trebuie să aplice marcajul CE pe fiecare produs și să întocmească o declarație de conformitate. 2. Fabricantul trebuie să elaboreze documentația tehnică prevăzută la punctul 3 și să o păstreze, el sau reprezentantul său autorizat cu sediul în cadrul Comunității, la dispoziția autorităților naționale de resort, în scopul inspecției, pe o perioadă de cel puțin 10 ani de la data fabricației ultimului produs. În cazul în care nici fabricantul, nici reprezentantul său autorizat nu au sediul în cadrul Comunității, această obligație revine persoanei care pune echipamentele electrice pe piața Comunității. 3. Documentația tehnică trebuie să permită evaluarea conformității echipamentelor electrice cu cerințele acestei directive. Documentația tehnică trebuie să cuprindă atât cât este relevant pentru o asemenea evaluare, în ceea ce privește proiectarea, fabricația și funcționarea echipamentelor electrice. Aceasta trebuie să includă:
4. Fabricantul sau reprezentantul său autorizat trebuie să păstreze o copie a declarației de conformitate cu documentația tehnică. 5. Fabricantul ia toate măsurile necesare astfel încât procesul de producție să asigure conformitatea produselor fabricate cu documentația tehnică menționată la punctul 2 și cu cerințele prezentei directive care le sunt aplicabile. ”. |
Articolul 14
(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 iulie 1994. Statele membre trebuie să informeze Comisia cu privire la acest lucru.
Statele membre aplică aceste dispoziții de la 1 ianuarie 1995.
În momentul în care statele membre adoptă aceste măsuri, ele vor conține o trimitere la prezenta directivă sau vor fi însoțite de o astfel de trimitere cu ocazia publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc metodele de a îndeplini această cerință.
(2) Până la 1 ianuarie 1997, statele membre permit intrarea pe piață și în funcțiune a produselor care se conformează normelor de marcaj în vigoare înainte de 1 ianuarie 1995.
(3) Statele membre comunică la Comisie textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă. Comisia informează celelalte state membre despre aceasta.
Articolul 15
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 22 iulie 1993.
Pentru Consiliu
Președintele
M. OFFECIERS-VAN DE WIELE
(1) JO C 160, 26.6.1991, p. 14 și
(2) JO C 125, 18.5.1992, p. 178;
JO C 115, 26.4.1993, p. 117 și
Decizia din 14 iulie 1993 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).
(3) JO C 14, 20.1.1992, p. 15 și
(5) JO C 231, 8.9.1989, p. 3 și
(7) JO L 220, 8.8.1987, p. 48, astfel cum a fost modificată prin Directiva 90/488/CEE (JO L 270, 2.10.1990, p. 25).
(8) JO L 187, 16.7.1988, p. 1.
(9) JO L 40, 11.2.1989, p. 12.
(10) JO L 139, 23.5.1989, p. 19, astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/31/CEE (JO L 126, 12.5.1992, p. 11).
(11) JO L 183, 29.6.1989, p. 9, astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/368/CEE (JO L 198, 22.7.1991, p. 16).
(12) JO L 399, 30.12.1989, p. 18.
(13) JO L 189, 20.7.1990, p. 1.
(14) JO L 189, 20.7.1990, p. 17.
(15) JO L 196, 26.7.1990, p. 15.
(16) JO L 128, 23.5.1991, p. 1.
(17) JO L 167, 22.6.1992, p. 17.
(18) JO L 77, 26.3.1972, p. 29.
(19) JO L 380, 31.12.1990, p. 13.”.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
42 |
31993D0465
L 220/23 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DECIZIA CONSILIULUI
din 22 iulie 1993
privind modulele diverselor faze ale procedurilor de evaluare a conformității și normele de aplicare și utilizare a mărcii de conformitate CE, care sunt propuse spre a fi utilizate în cadrul directivelor de armonizare tehnică
(93/465/CEE)
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
în cooperare cu Parlamentul European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3)
întrucât Decizia 90/683/CEE a Consiliului din 13 decembrie 1990 privind modulele diverselor faze ale procedurilor de evaluare a conformității care sunt propuse spre a fi utilizate în cadrul directivelor de armonizare tehnică (4) necesită mai multe modificări substanțiale; întrucât, în spiritul clarității și raționalității, este necesară codificarea dispozițiilor acesteia prin intermediul prezentei decizii;
întrucât Consiliul adoptă o rezoluție la data de 21 decembrie 1989, privind o abordare globală a evaluărilor pentru conformitate (5);
întrucât introducerea unor metode armonizate de evaluare a conformității și adoptarea unei doctrine comune de aplicare a acestora ar fi de natură să faciliteze adoptarea viitoarelor directive de armonizare tehnică privind punerea pe piață a produselor industriale și ar contribui astfel la punerea în aplicare a pieței interne;
întrucât aceste metode ar trebui să garanteze faptul că produsele se conformează pe deplin cerințelor esențiale prevăzute de directivele de armonizare tehnică, pentru a asigura, în special, sănătatea și siguranța utilizatorilor și consumatorilor;
întrucât această conformitate ar trebui asigurată fără a impune producătorilor, în mod inutil, condiții oneroase și utilizând proceduri clare și inteligibile;
întrucât ar trebui introdusă o flexibilitate limitată cu privire la utilizarea modulelor suplimentare sau a variantelor acestor module, în cazul în care condițiile specifice din cadrul unui anumit sector sau directivă solicită acest lucru, dar nu în asemenea măsură încât să aducă atingere obiectului prezentei decizii și numai în cazul în care se justifică în mod explicit;
întrucât prin rezoluția din 21 decembrie 1989, menționată mai sus, Consiliul a aprobat ca principiu orientativ adoptarea de norme comune privind utilizarea mărcii CE;
întrucât, prin Decizia 90/683/CEE, Consiliul a stabilit faptul că produsele industriale reglementate de directivele de armonizare tehnică pot fi puse pe piață numai după ce producătorul a aplicat pe acestea marca CE;
întrucât ar trebui utilizat un marcaj CE unic pentru a facilita controalele efectuate de către inspectori pe piața comunitară și pentru a clarifica obligațiile agenților economici în ce privește marcajul, în conformitate cu diversele reglementări comunitare;
întrucât scopul marcajului CE este de a simboliza conformitatea unui produs cu nivelul de protecție a intereselor colective impus prin directivele de armonizare totală și pentru a indica faptul că agentul economic a fost supus tuturor procedurilor de evaluare stabilite de legislația comunitară referitoare la produsul acestuia,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Procedurile de evaluare a conformității care urmează a fi utilizate în cadrul directivelor de armonizare tehnică referitoare la comercializarea produselor industriale vor fi selectate dintre modulele incluse în anexă, în concordanță cu criteriile stabilite prin prezenta decizie și prin orientările generale cuprinse în anexă.
Aceste proceduri nu pot deroga de la module decât în cazul în care condițiile specifice din cadrul unui anumit sector sau directivă reclamă acest lucru. Aceste derogări prin raportare la module trebuie să fie limitate ca întindere și trebuie să fie justificate în mod explicit în directiva respectivă.
(2) Prezenta decizie stabilește normele de aplicare a mărcii de conformitate CE prevăzute de legislația comunitară privitoare la proiectarea, fabricarea, punerea pe piață, intrarea în funcțiune sau utilizarea produselor industriale.
(3) Comisia raportează periodic cu privire la aplicarea prezentei decizii și la măsura în care procedurile de evaluare a conformității și de marcaj CE funcționează satisfăcător sau necesită modificări.
Până la sfârșitul perioadei de tranziție, în 1997, sau mai devreme în cazul în care se constată urgența problemei, Comisia raportează și cu privire la orice problemă specială ridicate de încorporarea Directivei 73/23/CEE a Consiliului din 19 februarie 1973 privind aparatura electrică destinată utilizării între anumite limite de tensiune (6) în domeniul de aplicare a procedurilor de marcare CE și, în special, la eventuala compromitere a siguranței. De asemenea, Comisia analizează orice problemă ridicată de adoptarea unor directive ale Consiliului care se suprapun și stabilește dacă sunt necesare și alte măsuri comunitare.
Articolul 2
(1) Prezenta decizie abrogă Decizia 90/683/CEE.
(2) Trimiterile la decizia abrogată se înțeleg ca trimiteri la prezenta decizie.
Adoptată la Bruxelles, 22 iulie 1993.
Pentru Consiliu
Președintele
M. OFFECIERS-VAN DE WIELE
(1) JO C 160, 20.6.1991, p. 14 și
(2) JO C 125, 18.5.1992, p. 178;
JO C 115, 26.4.1993, p. 117 și Decizia din 14 iulie 1993 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).
(3) JO C 14, 20.1.1992, p. 15 și
(4) JO L 380, 31.12.1990, p. 13.
(6) JO L 77, 26.3.1973, p. 29.
ANEXĂ
PROCEDURILE DE EVALUARE A CONFORMITĂȚII ȘI DE MARCARE CE DIN DIRECTIVELE DE ARMONIZARE TEHNICĂ
I. ORIENTĂRI GENERALE
A. Orientările principale referitoare la utilizarea procedurilor de evaluare a conformității în cadrul directivelor de armonizare tehnică sunt următoarele:
(a) |
obiectivul esențial al unei proceduri de evaluare a conformității este acela de a permite autorităților publice să asigure faptul că produsele puse pe piață se conformează cerințelor exprimate în dispozițiile directivelor, în special cele referitoare la sănătatea și securitatea utilizatorilor și consumatorilor; |
(b) |
evaluarea conformității poate fi subdivizată în module care privesc faza de proiect a produselor și de faza de producție; |
(c) |
de regulă, un produs ar trebui să treacă prin ambele faze înainte de a fi pus pe piață, în cazul în care rezultatele sunt pozitive (1); |
(d) |
există o diversitate de module care se aplică celor două faze în diverse feluri. Directivele trebuie să stabilească gama posibilelor opțiuni care pot fi considerate de către Consiliu ca oferind autorităților publice nivelul înalt de siguranță pe care îl doresc în cazul unui anumit produs sau sector de produse; |
(e) |
în stabilirea gamei de opțiuni posibile deschise producătorului, directivele vor ține seama, în mod special, de aspecte precum adecvarea modulelor la tipurile de produse, natura riscurilor antrenate, infrastructurile economice ale respectivului sector (de exemplu, existența sau inexistența unei terțe părți), tipurile și importanța producției, etc. Factorii care au fost luați în considerare trebuie precizați explicit de către Comisie în aceste directive; |
(f) |
în stabilirea gamei de module posibile pentru un anumit produs sau sector de produse, directivele vor încerca să lase producătorului o posibilitate de alegere suficient de mare pentru a asigura conformitatea cu cerințele. Directivele vor stabili criteriile aflate la baza condițiilor în funcție de care producătorul alege modulele cele mai potrivite tipului său de producție dintre modulele prevăzute în directive; |
(g) |
directivele ar trebui să evite impunerea inutilă a modulelor care ar fi prea oneroase în raport cu obiectivele directivei în cauză; |
(h) |
organismele notificate ar trebui încurajate să aplice modulele fără a împovăra inutil agenții economici. Comisia, în colaborare cu statele membre, trebuie să asigure instituirea unei cooperări strânse între organismele notificate în vederea garantării coerenței în aplicarea tehnică a modulelor; |
(i) |
pentru a proteja producătorii, documentația tehnică pusă la dispoziția organismelor notificate trebuie să se limiteze numai la ceea ce este necesar obiectivului de evaluare a conformității. Este necesară protecția prin lege a informațiilor confidențiale; |
(j) |
în cazul în care directivele oferă producătorului posibilitatea de a utiliza module bazate pe tehnici de asigurare a calității, producătorul trebuie să poată și el recurge la o combinație de module fără utilizarea asigurării calității și viceversa, cu excepția situației în care conformitatea cu cerințele prevăzute în directive solicită aplicarea exclusivă a unei anumite proceduri; |
(k) |
în scopul exploatării modulelor, statele membre au răspunderea de a notifica propriile organisme de sub jurisdicția lor, alese dintre organismele competente din punct de vedere tehnic care se conformează cu cerințele directivei. Această responsabilitate implică obligația statelor membre de a asigura faptul că organismele notificate au întotdeauna calificările tehnice prevăzute în directive și că acestea țin la curent autoritățile naționale competente în legătură cu stadiul executării sarcinilor pe care le au. În cazul în care un stat membru își retrage notificarea la nivelul unui organism, trebuie să ia măsurile corespunzătoare pentru a garanta faptul că dosarele sunt instrumentate de către alt organism notificat, în vederea asigurării continuității; |
(l) |
pe lângă aceasta, privitor la evaluarea conformității, subcontractarea lucrării va face obiectul anumitor condiții care garantează următoarele:
|
(m) |
organismele notificate care pot dovedi că se conformează standardelor armonizate (seria EN 45 000), prin prezentarea unui certificat de acreditare sau a altor documente probatoare, sunt considerate ca fiind conforme cu cerințele directivelor. Statele membre în care unele organisme notificate nu-și pot dovedi conformitatea cu standardele armonizate (seria EN 45 000) pot fi solicitate să prezinte Comisiei documentele justificative corespunzătoare pe baza cărora s-a făcut notificarea; |
(n) |
Comisia trebuie să publice în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene și să actualizeze permanent lista organismelor notificate. |
B. Orientările principale referitoare la aplicarea și utilizarea marcajului CE sunt următoarele:
(a) |
marcajul CE simbolizează conformitatea cu toate obligațiile ce revin producătorului în legătură cu un anumit produs, în concordanță cu directivele comunitare referitoare la aplicarea acestuia. Astfel, această conformitate nu se rezumă numai la cerințele esențiale legate de siguranță, sănătatea publică, protecția consumatorului etc., deoarece unele directive pot impune obligații specifice care nu sunt neapărat parte a cerințelor esențiale; |
(b) |
marcajul CE aplicat produselor industriale simbolizează faptul că persoana fizică sau juridică care a aplicat sau care a răspuns de aplicarea marcajului respectiv a verificat conformitatea produsului cu toate dispozițiile comunitare de armonizare totală aplicabile și că acesta a fost supus procedurilor de evaluare a conformității; |
(c) |
în cazul în care produsele industriale fac obiectul altor directive care reglementează alte aspecte și care prevăd, de asemenea, aplicarea marcajului CE, acesta din urmă trebuie să indice faptul că produsele sunt de asemenea considerate ca fiind conforme cu dispozițiile celorlalte directive. Cu toate acestea, în cazul în care una sau mai multe directive permit producătorului, în perioada de tranziție, să opteze pentru regimul pe care dorește să îl aplice, marcajul CE arată conformitatea numai cu dispozițiile directivelor aplicate de către producător. În acest caz, coordonatele directivelor aplicate, așa cum apar în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene, trebuie introduse în documentele, avizele sau instrucțiunile care însoțesc produsele sau, după caz, pe plăcuțele cu datele tehnice ale acestora; |
(d) |
|
(e) |
orice produs industrial reglementat de directivele de armonizare tehnică pe baza principiilor abordării globale trebuie să poarte marcajul CE, cu excepția situațiilor pentru care directivele dispun altfel; aceste excepții constituie derogări nu de la cerința marcajului, ci de la procedurile administrative de evaluare a conformității care, în unele cazuri, pot fi socotite prea greoaie. Trebuie prezentate justificările necesare pentru orice excepție sau derogare de la cerința marcajului. Marcajul CE este singurul marcaj care atestă faptul că produsele industriale se conformează directivelor bazate pe principiile abordării globale. Statele membre trebuie să se abțină de la introducerea în reglementările interne a oricăror referiri la marcajul pentru conformitate altul decât marcajul CE în legătură cu respectarea tuturor dispozițiilor directivelor privind marcajul CE; |
(f) |
marcajul CE trebuie aplicat la sfârșitul fazei de control al producției; |
(g) |
marcajul de conformitate CE trebuie urmat de numărul de identificare al organismului de notificare, în sensul punctului I.A conform căruia respectivul organism este implicat în faza de control al producției, în sensul prezentei decizii. Aceste numere de identificare trebuie atribuite de către Comisie ca parte a procedurii de notificare a organismelor. Comisia trebuie să publice listele organismelor notificate în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene; aceste liste trebuie actualizate periodic. Unui organism notificat trebuie să i se atribuie același număr în cazul în care notificarea se face prin mai multe directive. Comisia trebuie să asigure faptul că fiecare organism notificat primește un singur număr de identificare, indiferent dacă notificarea acestuia se face prin mai multe directive; |
(h) |
este necesară stabilirea unor dispoziții cu privire la utilizarea anumitor produse. În acest caz, marcajul CE și numărul de identificare al organismului notificat pot fi urmate de o pictogramă sau orice alt semn care indică, de exemplu, categoria de utilizare; |
(i) |
aplicarea oricărui alt marcaj care ar putea induce în eroare terțele părți cu privire la semnificația și forma marcajului CE trebuie interzisă; |
(j) |
un produs poate purta mărci diferite, de exemplu mărci care indică conformitatea cu standardele naționale sau europene sau cu directivele opționale tradiționale, cu condiția ca aceste mărci să nu poată fi confundate cu marcajul CE. Prin urmare, aceste mărci pot fi aplicate numai pe produs, ambalaj sau documentele însoțitoare ale produsului cu condiția nealterării lizibilității și vizibilității marcajului CE; |
(k) |
marcajul CE trebuie aplicat de către producător sau de către agentul acestuia cu sediul în cadrul Comunității. În situații excepționale, menționate expres, directivele specifice pot prevedea ca marca CE să fie aplicată de către persoana care răspunde de punerea produsului pe piața comunitară. Numărul de identificare a organismului notificat trebuie aplicat sub răspunderea acestuia, fie de organismul respectiv, fie de producător sau agentul acestuia cu sediul în cadrul Comunității; |
(l) |
statele membre trebuie să includă în legislația internă toate dispozițiile necesare pentru a elimina orice posibilitate de confuzie și pentru a împiedica utilizarea abuzivă a marcajului CE. Fără a aduce atingere dispozițiilor directivei respective, referitoare la aplicarea clauzei de protecție, în cazul în care un stat membru stabilește că marcajul CE a fost aplicat necorespunzător, producătorul, agentul acestuia sau, în mod excepțional, dacă directivele specifice prevăd astfel, persoana care răspunde de punerea produsului respectiv pe piața comunitară are obligația să aducă produsul în stare de conformitate și să pună capăt încălcării legii, pe baza condițiilor impuse de către statele membre. În cazul în care situația de neconformitate continuă, statul membru trebuie să ia toate măsurile corespunzătoare pentru a îngrădi sau interzice punerea pe piață a respectivului produs sau pentru a asigura retragerea de pe piață a acestuia, în concordanță cu procedurile stabilite prin clauzele de protecție. |
II. MODULE DE EVALUARE A CONFORMITĂȚII
Note explicative
Directivele speciale pot permite aplicarea marcajului CE pe ambalaj sau pe documentele însoțitoare, în cazul în care acesta nu se poate aplica ca atare pe produs.
Declarația de conformitate sau certificatul de conformitate (oricare este aplicabil prin directiva respectivă) trebuie să se refere fie la un produs separat, fie la mai multe produse și trebuie să însoțească produsul (produsele) repectiv(e) sau să fie păstrată de către producător. Se va preciza soluția corespunzătoare directivei respective.
Trimiterile la articole se referă la paragrafele standard din anexa II.B a Rezoluției Consiliului din 7 mai 1985 (JO C 136, 4.6.1985, p. 1), care au devenit articole standard în directivele privind „noua abordare”.
Dezvoltarea transmiterii computerizate a certificatelor și a altor documente emise de către organismele notificate este avută în vedere în cadrul INSIS (sistem informatic interinstituțional).
Directivele speciale pot utiliza modulele A, C și H cu dispoziții suplimentare care cuprind cerințe suplimentare trecute în rubricile modulelor.
Modulul C este conceput pentru a fi utilizat în combinație cu modulul B (examinare CE de tip). Modulele D, E și F vor fi și ele utilizate, de regulă, în combinație cu modulul B; cu toate acestea, în situații speciale (de exemplu, în cazul în care este vorba de produse foarte simple ca proiect și construcție) acestea pot fi utilizate independent.
Modulul A (controlul intern al producției)
1. Acest modul descrie procedura prin care producătorul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în Comunitate, care îndeplinește obligațiile prevăzute la punctul 2, asigură și declară faptul că produsele respective satisfac cerințele directivei aplicabile acestora. Producătorul sau agentul său autorizat cu sediul în Comunitate trebuie să aplice marcajul CE pe fiecare produs și să întocmească în scris o declarație de conformitate.
2. Producătorul trebuie să elaboreze documentația tehnică descrisă la punctul 3 și trebuie, el sau reprezentantul său autorizat cu sediul în Comunitate, să o țină la dispoziția autorităților naționale de resort timp de cel puțin 10 ani (2) de la fabricarea ultimului produs, în scopul efectuării inspecțiilor.
În cazul în care nici producătorul și nici reprezentantul său autorizat nu au sediul în Comunitate, obligația de a pune la dispoziție documentația tehnică revine persoanei care plasează produsul pe piața comunitară.
3. Documentația tehnică trebuie să permită evaluarea conformității produsului cu cerințele din directivă. În cazul în care acest lucru este relevant pentru evaluare, documentația trebuie să acopere fazele de proiectare, producție și funcționare a produsului (3).
4. Producătorul sau reprezentantul autorizat al acestuia trebuie să păstreze o copie a declarației sale de conformitate împreună cu documentația tehnică.
5. Producătorul trebuie să ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de fabricație să asigure conformitatea produsului fabricat cu documentația tehnică vizată la punctul 2 și cu cerințele directivei aplicabile acestora.
Modulul Aa
Acest modul constă din modulul A, plus următoarele cerințe suplimentare:
sau:
Modulul B (examinare CE de tip)
1. Acest modul descrie acea parte a procedurii prin care un organism notificat constată și atestă faptul că un eșantion reprezentativ al produsului luat în considerare respectă dispozițiile directivei aplicabile acestuia.
2. Cererea de efectuare a examinării CE de tip este înaintată de către producător sau de către reprezentantul autorizat al acestuia cu sediul în Comunitate organismului notificat pe care îl alege.
Cererea trebuie să cuprindă următoarele:
— |
numele și adresa producătorului și, în cazul în care cererea este înaintată de către reprezentantul autorizat, numele și adresa acestuia din urmă; |
— |
o declarație scrisă potrivit căreia aceeași cerere nu a mai fost înaintată nici unui alt organism notificat; |
— |
documentația tehnică, conform descrierii de la punctul 3. |
Solicitantul trebuie să pună la dispoziția organismului notificat un eșantion reprezentativ al produsului vizat și numit în continuare „tip” (4). Organismul notificat poate cere și alte eșantioane, în cazul în care sunt necesare pentru realizarea programului de testare.
3. Documentația tehnică trebuie să permită evaluarea conformității produsului cu cerințele directivei. În măsura în care acest lucru este important pentru evaluare, documentația trebuie să acopere concepția, fabricarea și funcționarea produsului (5).
4. Organismul notificat are următoarele obligații:
4.1. |
să examineze documentația tehnică, să verifice dacă tipul a fost fabricat în conformitate cu documentația tehnică și să identifice elementele care au fost proiectate în conformitate cu dispozițiile relevante din standardele menționate la articolul 5, precum și componentele care au fost proiectate fără să se aplice dispozițiile relevante din standardele respective; |
4.2. |
în cazul în care nu s-au aplicat standardele menționate la articolul 5, să efectueze sau să ceară să se efectueze examinările corespunzătoare și testele necesare pentru a verifica dacă soluțiile adoptate de producător îndeplinesc cerințele esențiale ale directivei; |
4.3. |
în cazul în care producătorul a optat pentru aplicarea standardelor relevante, să efectueze sau să ceară să se efectueze examinările corespunzătoare și testele necesare pentru a verifica dacă standardele au fost efectiv aplicate; |
4.4. |
să convină cu solicitantul asupra locului în care vor fi efectuate examinările și testele necesare. |
5. În cazul în care tipul îndeplinește cerințele directivei, organismul notificat trebuie să-i elibereze solicitantului un certificat de examinare de tip. Certificatul trebuie să conțină numele și adresa producătorului, concluziile examinării, condițiile pentru valabilitatea acestuia și datele necesare identificării tipului aprobat (6).
La certificat trebuie să se anexeze o listă cu elementele relevante din documentația tehnică, iar o copie a acesteia trebuie păstrată de organismul notificat.
În cazul în care unui producător i se refuză certificarea unui tip, organismul notificat trebuie să furnizeze motive detaliate pentru acest refuz.
Trebuie să se prevadă o procedură de apel.
6. Solicitantul trebuie să informeze organismul notificat care deține documentația tehnică referitoare la certificatul de examinare CE de tip asupra tuturor modificărilor aduse produsului certificat; produsul trebuie să primească o certificare suplimentară, în cazul în care aceste schimbări pot afecta conformitatea cu cerințele esențiale sau condițiile prevăzute pentru utilizarea produsului. Această certificare suplimentară este dată sub forma unei completări la certificatul inițial de examinare CE de tip.
7. Fiecare organism notificat trebuie să le comunice celorlalte organisme notificate informațiile relevante privind certificatele de examinare CE de tip și completările emise și retrase (1).
8. Celelalte organisme notificate pot primi copii ale certificatelor de examinare CE de tip și ale completărilor la acestea. Anexele certificatelor trebuie să fie ținute la dispoziția celorlalte organisme notificate.
9. Producătorul sau reprezentantul său autorizat trebuie să păstreze împreună cu documentația tehnică și copii ale certificatelor de examinare CE de tip și ale completărilor la acestea, timp de minimum 10 ani (7) de la data fabricării ultimului produs.
În cazul în care nici producătorul, nici reprezentantul său autorizat nu au sediul în cadrul Comunității, persoana care plasează produsul pe piața comunitară are răspunderea de a păstra disponibilă documentația tehnică.
Modulul C (conformitatea cu tipul)
1. Acest modul descrie acea parte a procedurii prin care producătorul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în Comunitate garantează și declară că produsele respective sunt conforme cu tipul descris în certificatul de examinare CE de tip și că satisfac cerințele directivei care se aplică în cazul lor. Producătorul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în Comunitate trebuie să aplice marcajul CE pe fiecare produs și să întocmească în scris o declarație de conformitate.
2. Producătorul trebuie să ia toate măsurile necesare pentru a garanta că procesul de fabricație asigură conformitatea produselor fabricate cu tipul, așa cum se specifică în certificatul de examinare CE de tip, și cu cerințele directivei aplicabile în cazul lor.
3. Producătorul și reprezentantul său autorizat trebuie să păstreze o copie a declarației de conformitate timp de minimum 10 ani (7) de la data fabricării ultimului produs.
În cazul în care nici producătorul și nici reprezentantul său autorizat nu au sediul în Comunitate, persoana care plasează produsul pe piața comunitară are răspunderea de a pune la dispoziție documentația tehnică.
Cerințe suplimentare posibile:
sau:
Modulul D (8) (asigurarea calității producției)
1. Acest modul descrie procedura prin care producătorul care îndeplinește obligațiile de la punctul 2 garantează și declară că produsele respective [sunt conforme cu tipul, așa cum se menționează în certificatul de examinare CE de tip, și] îndeplinesc cerințele directivei aplicabile în cazul lor. Producătorul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în Comunitate trebuie să aplice marcajul CE pe fiecare produs și să întocmească în scris o declarație de conformitate. Marcajul CE trebuie să fie însoțit de simbolul de identificare al organismului notificat responsabil cu supravegherea CE, așa cum se specifică la punctul 4.
2. Producătorul trebuie să aplice un sistem de calitate certificat pentru producție, pentru inspectarea și testarea finală a produsului, așa cum se specifică la punctul 3 și este supus monitorizării, conform celor menționate la punctul 4.
3. Sistemul de calitate
3.1. Producătorul trebuie să depună o cerere de evaluare a sistemului său de calitate pentru produsele respective la un organism notificat pe care are dreptul să-l aleagă.
Cererea trebuie să includă:
— |
toate informațiile relevante pentru categoria de produse vizată; |
— |
documentația privind sistemul de calitate; |
— |
după caz, documentația tehnică privind tipul aprobat și o copie după certificatul de examinare CE de tip. |
3.2. Sistemul de calitate trebuie să garanteze conformitatea produselor [cu tipul, așa cum se specifică în certificatul de examinare CE a tipului, și] cu cerințele directivei aplicabile în cazul lor.
Toate elementele, cerințele și dispozițiile adoptate de producător sunt reunite într-o documentație sistematică și ordonată, sub formă de măsuri, proceduri și instrucțiuni scrise. Documentația privind sistemul de calitate trebuie să permită o interpretare uniformă a programelor, planurilor, manualelor și dosarelor de calitate.
Aceasta trebuie să conțină în primul rând o descriere adecvată a următoarelor:
— |
obiectivele de calitate și structura organizatorică, răspunderii și atribuțiile conducerii întreprinderii în ce privește calitatea produselor; |
— |
procesul de fabricație, tehnicile de control și de asigurare a calității, precum și procesele și măsurile sistematice care vor utilizate; |
— |
examinările și testările care vor fi efectuate înainte, în timpul și după procesul de fabricație, precum și frecvența lor; |
— |
înregistrările privind calitatea, cum ar fi rapoartele de inspecție și datele de testare, datele de calibrare, rapoartele privind calificarea personalului implicat etc.; |
— |
mijloacele de monitorizare a realizării calității produsului cerut, precum și a funcționării efective a sistemului de calitate. |
3.3. Organismul notificat trebuie să evalueze sistemul de calitate, pentru a stabili dacă acesta îndeplinește cerințele menționate la punctul 3.2. Acesta presupune conformitatea cu cerințele respective în ceea ce privește sistemele de calitate care pun în aplicare standardul armonizat relevant (9).
Echipa de audit trebuie să aibă cel puțin un membru cu experiență în evaluarea tehnologiei de produs respective. Procedura de evaluare trebuie să includă o vizită de inspectare la sediul producătorului.
Decizia trebuie adusă la cunoștința producătorului. Notificarea trebuie să conțină concluziile examinării și decizia de evaluare motivată.
3.4. Producătorul trebuie să se angajeze că îndeplinește obligațiile ce decurg din sistemul de calitate, așa cum a fost certificat, și că are grijă să mențină acest sistem la un nivel corespunzător și eficient.
Producătorul sau reprezentantul său autorizat informează organismul notificat care a aprobat sistemul de calitate asupra oricărei intenții de actualizare a acestui sistem.
Organismul notificat trebuie să evalueze modificările propuse și să decidă dacă sistemul de calitate modificat va satisface în continuare cerințele menționate la punctul 3.2 sau dacă este necesară o reevaluare.
Decizia sa trebuie să fie adusă la cunoștința producătorului. Notificarea trebuie să conțină concluziile examinării și decizia de evaluare motivată.
4. Supravegherea sub răspunderea organismului notificat
4.1. Scopul supravegherii este acela de a garanta că producătorul își îndeplinește corect obligațiile care decurg din sistemul de calitate certificat.
4.2. Producătorul trebuie să permită organismului notificat accesul, pentru inspecție, în incintele de producție, control, testare și depozitare și trebuie să îi pună la dispoziție toate informațiile necesare, în special:
— |
documentația privind sistemul de calitate; |
— |
înregistrările privind calitatea, cum ar fi rapoartele de inspecție și datele de testare, datele de calibrare, rapoartele privind nivelul de calificare a personalului implicat etc. |
4.3. Organismul notificat trebuie să efectueze expertize periodice (10) pentru a avea garanția că producătorul menține și aplică sistemul de calitate; el trebuie să predea producătorului un raport de audit.
4.4. Suplimentar, organismul notificat poate face vizite inopinate la sediul producătorului. În timpul acestor vizite, organismul notificat are dreptul să efectueze – sau să ceară să se efectueze – teste de verificare a funcționării corecte a sistemului de calitate, dacă se consideră necesar. Organismul notificat trebuie să predea producătorului un proces-verbal al vizitei și – dacă s-a efectuat un test – un raport de testare.
5. Pe o perioadă de minimum 10 ani (7) de la data fabricării ultimului produs, producătorul trebuie să țină la dispoziția autorităților naționale următoarele documente:
— |
documentația menționată la punctul 3.1 a doua liniuță; |
— |
documentele de actualizare menționate la punctul 3.4 al doilea paragraf; |
— |
deciziile și rapoartele organismului notificat prevăzut la punctul 3.4 ultimul paragraf, precum și la punctele 4.3 și 4.4. |
6. Fiecare organism notificat trebuie să comunice celorlalte organisme notificate informații relevante referitoare la aprobările emise și retrase privind sistemele de calitate (1).
Modulul E (8) (asigurarea calității produsului)
1. Acest modul descrie procedura prin care producătorul care îndeplinește obligațiile de la punctul 2 garantează și declară că produsele implicate [sunt conforme cu tipul, așa cum se specifică în certificatul de examinare CE de tip, și] satisfac cerințele directivei aplicabile în cazul lor. Producătorul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în Comunitate trebuie să aplice marcajul CE pe fiecare produs și să întocmească în scris o declarație de conformitate. Marcajul CE trebuie să fie însoțit de simbolul de identificare a organismului notificat care răspunde de supraveghere, așa cum se specifică la punctul 4.
2. La inspecția și testarea finală a produsului, producătorul trebuie să aplice un sistem de calitate certificat, așa cum se specifică la punctul 3; el trebuie să fie supus unei supravegheri conforme cu cea descrisă la punctul 4.
3. Sistemul de calitate
3.1. Producătorul va depune o cerere de evaluare a sistemului său de calitate pentru produsele respective la un organism notificat pe care are dreptul să-l aleagă.
Cererea trebuie să includă:
— |
toate informațiile relevante pentru categoria respectivă de produse; |
— |
documentația privind sistemul de calitate; |
— |
după caz, documentația tehnică privind tipul aprobat și o copie după certificatul de examinare CE de tip. |
3.2. În cadrul sistemului de calitate, trebuie efectuată examinarea fiecărui produs și trebuie aplicate testele corespunzătoare stabilite în standardul (standardele) relevant(e) menționate la articolul 5 sau teste echivalente, pentru a garanta conformitatea produsului cu cerințele esențiale ale directivei. Toate elementele, cerințele și dispozițiile adoptate de către fabricant trebuie să fie reunite într-o documentație sistematică și ordonată sub formă de măsuri, proceduri și instrucțiuni scrise. Această documentație privind sistemul de calitate trebuie să permită o interpretare uniformă a programelor, planurilor, manualelor și înregistrărilor privind calitatea.
Documentația trebuie să conțină în primul rând o descriere adecvată a următoarelor:
— |
obiectivele de calitate și structura organizatorică, răspunderea și atribuțiile conducerii întreprinderii în ce privește calitatea produselor; |
— |
examinările și testările care vor fi efectuate după procesul de producție; |
— |
mijloacele de urmărire a funcționării efective a sistemului de calitate; |
— |
înregistrările privind calitatea, cum ar fi rapoartele de inspecție și datele de testare, datele de calibrare, rapoartele privind nivelul de calificare a personalului implicat etc. |
3.3. Organismul notificat trebuie să evalueze sistemul de calitate, pentru a stabili dacă acesta îndeplinește cerințele menționate la punctul 3.2. El presupune conformitatea cu aceste cerințe în ceea ce privește sistemele de calitate care aplică standardul armonizat relevant (11).
Echipa de audit trebuie să aibă cel puțin un membru cu experiență în evaluarea tehnologiei respective a produsului. Procedura de evaluare trebuie să includă o vizită de evaluare la sediul producătorului.
Decizia trebuie adusă la cunoștința producătorului. Notificarea trebuie să conțină concluziile auditului și decizia de evaluare motivată.
3.4. Producătorul trebuie să se angajeze să îndeplinească obligațiile care decurg din sistemul de calitate așa cum a fost certificat și să mențină acest sistem la un nivel corespunzător și eficient.
Producătorul sau reprezentantul său autorizat este obligat să aducă la cunoștința organismului notificat care a certificat sistemul de calitate orice intenție de actualizare a acestui sistem.
Organismul notificat trebuie să evalueze modificările propuse și să decidă dacă sistemul de calitate modificat va satisface în continuare cerințele menționate la punctul 3.2 sau dacă este necesară o reevaluare.
Decizia sa trebuie să fie adusă la cunoștința producătorului. Notificarea trebuie să conțină concluziile auditului și decizia de evaluare motivată.
4. Supravegherea sub răspunderea unui organism notificat
4.1. Scopul supravegherii este acela de a garanta că producătorul își îndeplinește corect obligațiile care decurg din sistemul de calitate certificat.
4.2. Producătorul trebuie să permită organismului notificat accesul, pentru inspecție, în incintele de control, testare și depozitare și trebuie să-i pună la dispoziție toate informațiile necesare, în special:
— |
documentația privind sistemul de calitate; |
— |
documentația tehnică; |
— |
înregistrările privind calitatea, cum ar fi rapoartele de inspecție și datele de testare, datele de calibrare, rapoartele privind nivelul de calificare a personalului implicat etc. |
4.3. Organismul notificat trebuie să efectueze expertize periodice (12) pentru a avea garanția că producătorul menține și aplică sistemul de calitate; organismul notificat trebuie să predea producătorului un raport de audit.
4.4. În plus, organismul notificat poate face vizite inopinate la sediul producătorului. În timpul acestor vizite, organismul notificat are dreptul să efectueze – sau să ceară să se efectueze – teste de verificare a funcționării corecte a sistemului de calitate, dacă se consideră necesar; organismul notificat trebuie să predea producătorului un proces-verbal al vizitei și – dacă s-a efectuat un test – un raport de testare.
5. Pe o perioadă de minimum 10 ani (7) de la data fabricării ultimului produs, producătorul trebuie să țină la dispoziția autorităților naționale următoarele documente:
— |
documentația menționată la punctul 3.1 a treia liniuță; |
— |
documentele de actualizare menționate la punctul 3.4 al doilea paragraf; |
— |
deciziile și rapoartele organismului notificat prevăzute la punctul 3.4 ultimul paragraf, precum și punctele 4.3 și 4.4. |
6. Fiecare organism notificat trebuie să înainteze celorlalte organisme notificate informațiile relevante referitoare la aprobările emise și retrase privind sistemele de calitate (1).
Modulul F (8) (verificarea produsului)
1. Acest modul descrie procedura prin care un producător sau reprezentantul său autorizat cu sediul în Comunitate verifică și atestă faptul că produsele care fac obiectul dispozițiilor de la punctul 3 [sunt conforme cu tipul, așa cum se specifică în certificatul de examinare CE de tip și] îndeplinesc cerințele directivei aplicabile în cazul lor.
2. Producătorul trebuie să ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de fabricație să asigure conformitatea produselor [cu tipul, așa cum se specifică în certificatul de examinare CE de tip și] cu cerințele directivei aplicabile în cazul lor. El aplică marcajul CE pe fiecare produs și redactează o declarație de conformitate.
3. Organismul notificat trebuie să efectueze examinările și testele corespunzătoare pentru verificarea conformității produsului cu cerințele directivei, fie prin examinarea și testarea fiecărui produs, așa cum se menționează la punctul 4, fie prin examinarea și testarea produselor pe bază statistică, așa cum se menționează la punctul 5, metoda fiind aleasă de producăto (13).
3a. Producătorul sau reprezentantul său autorizat este obligat să păstreze o copie a declarației de conformitate timp de minimum 10 ani (7) de la data la care a fost fabricat ultimul produs.
4. Verificarea prin examinarea și testarea fiecărui produs
4.1. Toate produsele trebuie să fie examinate individual și trebuie să se efectueze testele corespunzătoare, așa cum este stabilit în standardul (standardele) relevant(e) prevăzut(e) la articolul 5, sau teste echivalente, pentru verificarea conformității lor cu [tipul descris în certificatul de examinare CE de tip și] cerințele directivei aplicabile în cazul lor.
4.2. Organismul notificat trebuie să aplice sau să ceară să fie aplicat simbolul său de identificare pe fiecare produs certificat și să întocmească în scris un certificat de conformitate referitor la testele efectuate.
4.3. Producătorul sau reprezentantul său autorizat trebuie să asigure faptul că poate să furnizeze la cerere certificatele de conformitate emise de organismul notificat.
5. Verificarea statistică
5.1. Producătorul trebuie să-și prezinte produsele sub formă de loturi omogene și este obligat să ia toate măsurile necesare pentru ca procesul de producție să asigure omogenitatea fiecărui lot produs.
5.2. Toate produsele trebuie să fie disponibile pentru verificare sub formă de loturi omogene. Din fiecare lot se extrage un eșantion aleatoriu. Produsele din cadrul eșantionului se examinează individual și se efectuează teste adecvate conform standardului (standardelor) relevant(e) prevăzut(e) la articolul 5, sau teste echivalente, pentru a asigura conformitatea cu cerințele directivei aplicabile în cazul lor și pentru a stabili dacă lotul respectiv va fi admis sau respins.
5.3. Procedura statistică trebuie să folosească următoarele elemente:
(Aici trebuie să se specifice elemente relevante, cum ar fi – de exemplu – metoda statistică aplicată, planul de eșantionare și caracteristicile sale operaționale etc.)
5.4. În cazul loturilor acceptate, organismul notificat aplică sau cere să se aplice simbolul său de identificare pe fiecare produs aprobat și redactează un certificat de conformitate scris, referitor la testele efectuate. Toate produsele din lot pot fi plasate pe piață, cu excepția celor din eșantion care au fost găsite în situația de neconformitate.
În cazul în care un lot este respins, organismul notificat sau autoritatea competentă trebuie să ia măsurile corespunzătoare pentru a împiedica plasarea pe piață a acelui lot. În cazul respingerii repetate a loturilor, organismul notificat poate suspenda verificarea statistică.
Sub răspunderea organismului notificat, producătorul poate să aplice simbolul de identificare al organismului respectiv în timpul procesului de fabricație.
5.5. Producătorul sau reprezentantul său autorizat trebuie să asigure faptul că poate să furnizeze la cerere certificatele de conformitate emise de organismul notificat.
Modulul G (verificarea unității)
1. Acest modul descrie procedura prin care producătorul garantează și declară că produsul implicat, care a primit certificatul menționat la punctul 2, este conform cu cerințele directivei aplicabile în cazul său. Producătorul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în Comunitate trebuie să aplice marcajul CE pe produs și să redacteze o declarație de conformitate.
2. Organismul notificat trebuie să examineze produsul individual și să efectueze testele corespunzătoare în conformitate cu articolul 5 sau teste echivalente, pentru a asigura conformitatea sa cu cerințele relevante ale directivei.
Organismul notificat trebuie să aplice sau să ceară să fie aplicat numărul său de identificare pe produsul aprobat și apoi să redacteze un certificat de conformitate referitor la testele efectuate.
3. Scopul documentației tehnice este de a permite evaluarea conformității cu cerințele directivei și înțelegerea proiectării, fabricației și funcționării produsului (14).
Modulul H (asigurarea calității)
1. Acest modul descrie procedura prin care producătorul care îndeplinește obligațiile de la punctul 2 garantează și declară că produsele implicate sunt conforme cu cerințele directivei care se aplică în cazul lor. Producătorul sau reprezentantul său autorizat cu sediul în Comunitate trebuie să aplice marcajul CE pe fiecare produs și să redacteze o declarație scrisă de conformitate. Marcajul CE trebuie să fie însoțit de simbolul de identificare al organismului notificat care răspunde de supraveghere, așa cum se menționează la punctul 4.
2. Producătorul trebuie să aplice un sistem de calitate certificat pentru fazele de concepție, fabricație, inspecție și testare finală a produsului, așa cum se specifică la punctul 3 și va face obiectul supravegherii, așa cum se specifică la punctul 4.
3. Sistemul de calitate
3.1. Producătorul trebuie să depună la un organism notificat o cerere de evaluare a sistemului său de calitate.
Cererea trebuie să includă:
— |
toate informațiile relevante pentru categoria respectivă de produse; |
— |
documentația privind sistemul de calitate. |
3.2. Sistemul de calitate trebuie să garanteze conformitatea produselor cu cerințele directivei aplicabile în cazul lor.
Toate elementele, cerințele și dispozițiile adoptate de producător trebuie să fie reunite într-o documentație sistematică și ordonată, sub formă de măsuri, proceduri și instrucțiuni scrise. Această documentație privind sistemul de calitate asigură o înțelegere uniformă a politicilor și procedurilor de calitate, cum ar fi programele, planurile, manualele și dosarele de calitate.
Ea trebuie să conțină în special o descriere adecvată a următoarelor:
— |
obiectivele privind calitatea și structura organizatorică, răspunderea și limitele de autoritate ale conducerii întreprinderii în ce privește calitatea concepției și a produsului; |
— |
specificațiile tehnice de proiectare, inclusiv standardele, care sunt aplicate; în cazul în care nu se aplică integral standardele menționate la articolul 5, mijloacele utilizate pentru a garanta îndeplinirea cerințelor esențiale din directiva aplicabilă în cazul produselor; |
— |
tehnicile de control și verificare a concepției, procesele și acțiunile sistematice folosite pentru proiectarea produselor din categoria de produse implicată; |
— |
procesul de fabricație corespunzător, tehnicile de control și asigurare a calității, precum și procesele și acțiunile sistematice care vor utilizate; |
— |
examinările și testele care vor fi efectuate înainte, în timpul și după procesul de fabricație, precum și frecvența lor; |
— |
înregistrările privind calitatea, cum ar fi rapoartele de inspecție și datele de testare, datele de calibrare, rapoartele privind nivelul de calificare a personalului implicat etc.; |
— |
mijloacele de urmărire a realizării calității cerute în ceea ce privește concepția și produsul în sine, precum și a funcționării eficiente a sistemului de calitate. |
3.3. Organismul notificat trebuie să evalueze sistemul de calitate pentru a stabili dacă acesta satisface cerințele menționate la punctul 3.2. El presupune conformitatea cu aceste cerințe în ceea ce privește sistemele de calitate care pun în aplicare standardul armonizat relevant (15).
Echipa de audit trebuie să aibă cel puțin un membru cu experiență de evaluare a tehnologiei produsului implicate. Procedura de evaluare trebuie să includă o vizită de inspecție la sediul producătorului.
Decizia trebuie să fie adusă la cunoștința producătorului. Notificarea trebuie să conțină concluziile auditului și decizia de evaluare motivată.
3.4. Producătorul trebuie să se angajeze că îndeplinește obligațiile care decurg din sistemul de calitate, așa cum a fost aprobat, și că are grijă să mențină acest sistem la un nivel corespunzător și eficient.
Producătorul sau reprezentantul său autorizat trebuie să aducă la cunoștința organismului notificat care a aprobat sistemul de calitate orice intenție de actualizare a sistemului de calitate respectiv.
Organismul notificat trebuie să evalueze modificările propuse și să decidă dacă sistemul de calitate modificat va satisface în continuare cerințele menționate la punctul 3.2 sau dacă este necesară o reevaluare.
Decizia sa trebuie să fie adusă la cunoștința producătorului. Notificarea trebuie să conțină concluziile auditului și decizia de evaluare motivată.
4. Supravegherea CE sub răspunderea organismului notificat
4.1. Scopul supravegherii este de a avea garanția că producătorul își îndeplinește corect obligațiile care decurg din sistemul de calitate certificat.
4.2. Producătorul trebuie să permită organismului notificat accesul – pentru inspecție – în incintele de proiectare, fabricație, inspecție, testare și depozitare și trebuie să îi pună la dispoziție toate informațiile necesare, în special:
— |
documentația privind sistemul de calitate; |
— |
înregistrările privind calitatea prevăzute de faza de concepție a sistemului de calitate, cum ar fi rezultatele analizelor, calculelor, testelor etc.; |
— |
înregistrările privind calitatea prevăzute de faza de producție a sistemului de calitate, cum ar fi rapoartele de inspecție și datele de testare, datele de calibrare, rapoartele privind nivelul de calificare a personalul implicat etc. |
4.3. Organismul notificat trebuie să efectueze audituri periodice (16) pentru a avea garanția că producătorul menține și aplică sistemul de calitate și trebuie să furnizeze producătorului un raport de audit.
4.4. În plus, organismul notificat poate face vizite inopinate la sediul producătorului. În timpul acestor vizite, organismul notificat are dreptul să efectueze – sau să ceară să se efectueze – teste de verificare a funcționării corecte a sistemului de calitate, dacă se consideră necesar; organismul notificat trebuie să predea producătorului un proces-verbal al vizitei și – dacă s-a efectuat un test – un buletin de analiză.
5. Pe o perioadă de minimum 10 ani (7) de la data fabricării ultimului produs, producătorul trebuie să țină la dispoziția autorităților naționale următoarele documente:
— |
documentația menționată la punctul 3.1 a doua liniuță; |
— |
documentele de actualizare menționate la punctul 3.4 al doilea paragraf; |
— |
deciziile și rapoartele emise de organismul notificat prevăzute la punctul 3.4 ultimul paragraf, precum și la punctele 4.3 și 4.4. |
6. Fiecare organism notificat trebuie să comunice celorlalte organisme notificate informații relevante referitoare la aprobările emise și retrase privind sistemele de calitate (1).
Posibile cerințe suplimentare:
PROCEDURILE DE EVALUARE A CONFORMITĂȚII DIN CADRUL LEGISLAȚIEI COMUNITARE
(1) Directivele speciale pot să prevadă măsuri diferite în această privință.
(2) Această directivă specială poate modifica această perioadă.
(3) Conținutul documentației tehnice se stabilește directivă cu directivă, în funcție de produsele respective.
De exemplu, în măsura în care acest lucru este important pentru evaluare, documentația trebuie să conțină:
— |
o descriere generală a produsului, schițe de proiectare, |
— |
desene de fabricație și scheme ale componentelor, subansamblelor, circuitelor etc., |
— |
descrieri și explicații necesare pentru înțelegerea desenelor sus-menționate și a modului de funcționare a produsului, |
— |
o listă a standardelor menționate la articolul 5, aplicate integral sau parțial, precum și descrieri ale soluțiilor adoptate pentru îndeplinirea cerințelor esențiale ale directivei, dacă nu s-au aplicat standardele menționate la articolul 5, |
— |
rezultate ale calculelor de proiectare, ale verificărilor efectuate etc., |
— |
buletine de analiză. |
(4) Un tip poate acoperi mai multe variante ale produsului, cu condiția ca diferența dintre variante să nu afecteze nivelul de siguranță și cerințele privind performanța produsului.
(5) Conținutul documentației tehnice se stabilește directivă cu directivă, în funcție de produsele în discuție.
De exemplu, în măsura în care acest lucru este important pentru evaluare, documentația trebuie să conțină:
— |
o descriere generală a produsului, |
— |
schițe de proiectare, desene de fabricație și scheme ale componentelor, subansamblelor, circuitelor etc., |
— |
descrieri și explicații necesare pentru înțelegerea desenelor sus-menționate și a modului de funcționare a produsului, |
— |
o listă a standardelor menționate la articolul 5, aplicate integral sau parțial, precum și descrieri ale soluțiilor adoptate pentru îndeplinirea cerințelor esențiale ale directivei, dacă nu s-au aplicat standardele menționate la articolul 5, |
— |
rezultate ale calculelor de proiectare, ale verificărilor efectuate etc., |
— |
rapoarte de testare. |
(6) Directivele speciale pot să prevadă o periodă de valabilitate a certificatului.
(7) Directivele speciale pot să modifice această perioadă.
(8) Dacă acest modul este folosit fără modulul B:
— |
punctele 2 și 3 din modulul A trebuie să fie adăugate între punctele 1 și 2, pentru a integra astfel cerința existenței documentației tehnice, |
— |
cuvintele dintre parantezele pătrate trebuie să fie eliminate. |
(9) Acest standard armonizat este EN 29 002, completat, dacă este necesar, pentru a se ține seama de natura specifică a produselor pentru care este aplicat.
(10) Frecvența poate fi menționată în directivele speciale.
(11) Acest standard armonizat este EN 29 003, completat, dacă este necesar, pentru a ține seama de natura specifică a produselor pentru care este aplicat.
(12) Intervalele dintre expertize pot fi menționate în directivele speciale.
(13) Limitele libertății de decizie ale producătorului pot fi stabilite în cadrul directivelor specifice.
(14) Conținutul documentației tehnice se stabilește directivă cu directivă, în funcție de produsele în discuție. De exemplu, în măsura în care acest lucru este important pentru evaluare, documentația trebuie să conțină:
— |
o descriere generală a produsului, schițe de proiectare, |
— |
desene de fabricație și scheme ale componentelor, subansamblelor, circuitelor etc., |
— |
descrieri și explicații necesare pentru înțelegerea desenelor sus-menționate și a modului de funcționare a produsului, |
— |
o listă a standardelor menționate la articolul 5, aplicate integral sau parțial, precum și descrieri ale soluțiilor adoptate pentru îndeplinirea cerințelor esențiale ale directivei, dacă nu s-au aplicat standardele menționate la articolul 5, |
— |
rezultate ale calculelor de proiectare, ale verificărilor efectuate etc., |
— |
buletine de analiză. |
(15) Acest standard armonizat este EN 29 001, completat, dacă este necesar, pentru a ține seama de natura specifică a produselor pentru care este aplicat.
(16) Frecvența expertizelor poate fi specificată în directivele speciale.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
59 |
31993L0067
L 227/9 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/67/CEE A COMISIEI
din 20 iulie 1993
de stabilire a principiilor de evaluare a riscurilor pentru om și pentru mediu prezentate de substanțele notificate în conformitate cu Directiva 67/548/CEE a Consiliului
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (1), astfel cum a fost modificată prin Directiva 93/21/CEE (2), în special articolul 3,
întrucât, în conformitate cu dispozițiile Directivei 67/548/CEE, toate substanțele noi comercializate trebuie notificate autorităților competente ale statelor membre pe baza unei notificări conținând anumite informații;
întrucât articolul 16 din Directiva 67/548/CEE cere autorităților competente, care primesc notificări privind o nouă substanță, să efectueze o evaluare a riscurilor acesteia pentru om și pentru mediu în conformitate cu anumite principii generale;
întrucât, dat fiind faptul că responsabilitatea evaluării riscurilor revine statelor membre, este totuși adecvat ca principiile generale să fie adoptate la nivel comunitar, pentru a evita neconcordanțele între statele membre care nu numai că ar afecta funcționarea pieței interne, dar nici nu ar garanta același grad de protecție pentru om și mediu pe întreg teritoriul Comunității, și întrucât, prin urmare, articolul 3 din Directiva 67/548/CEE a Consiliului prevede stabilirea principiilor generale de către Comisie;
întrucât evaluarea riscurilor trebuie să se bazeze pe o comparație a efectelor negative potențiale ale unei substanțe cu gradul de expunere, estimat în limitele posibilului, a omului și mediului la substanța respectivă;
întrucât, având în vedere clasificarea substanței în conformitate cu Directiva 67/548/CEE, la evaluarea riscurilor pentru om trebuie să se ia în considerare proprietățile fizico-chimice și toxice ale substanței;
întrucât, având în vedere clasificarea substanței în conformitate cu Directiva 67/548/CEE, la evaluarea riscurilor pentru mediu trebuie să se ia în considerare efectele substanței asupra mediului;
întrucât, dacă evaluarea riscurilor indică gradul de periculozitate a unei substanțe, autoritățile competente pot culege informații suplimentare, inclusiv rezultatele unor teste ulterioare care să determine proprietățile periculoase intrinseci ale substanței în conformitate cu Directiva 67/548/CEE a Consiliului;
întrucât rezultatele unei evaluări a riscurilor trebuie să constituie principala bază a deciziilor adoptate în conformitate cu legislația adecvată pentru a reduce riscurile care apar ca urmare a plasării substanțelor pe piață;
întrucât este adecvat ca, după efectuarea evaluării riscurilor, autoritatea competentă să poată informa notificatorul cu privire la concluziile sale și ca, în continuare, autoritatea competentă să înainteze Comisiei un raport scris;
întrucât este adecvat să se reducă la minimum numărul animalelor utilizate în scopuri experimentale în conformitate cu Directiva 86/609/CEE a Consiliului din 24 noiembrie 1986 privind armonizarea legilor, reglementărilor și dispozițiilor administrative ale statelor membre privind protecția animalelor utilizate în scopuri experimentale sau în alte scopuri științifice (3);
întrucât dispozițiile prezentei directive nu aduc atingere legislației comunitare specifice privind protecția sănătății și securității lucrătorilor la locul de muncă, în special Directiva 89/391/CEE a Consiliului din 12 iunie 1989 privind introducerea măsurilor de încurajare a îmbunătățirii protecției sănătății și securității lucrătorilor la locul de muncă (4), obligând angajatorii să evalueze riscurile pentru sănătatea și securitatea lucrătorilor, care decurg din utilizarea substanțelor chimice noi și a celor existente, și, după caz, să ia măsuri pentru a asigura protecția adecvată a lucrătorilor;
întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului constituit în temeiul articolului 29 din Directiva 67/548/CEE,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Obiective
Prezenta directivă stabilește principii generale pentru evaluarea riscurilor prezentate de substanțe pentru om și mediu în conformitate cu cerințele articolului 3 din Directiva 67/548/CEE.
Articolul 2
Definiții
(1) Definițiile prevăzute la articolul 2 din Directiva 67/548/CEE se aplică prezentei directive.
(2) În sensul prezentei directive:
(a) |
„identificarea pericolelor” reprezintă identificarea efectelor negative pe care o substanță are capacitatea inerentă de a le cauza; |
(b) |
„evaluare doză (concentrație) – răspuns (efect)” reprezintă estimarea relației dintre doză sau nivelul de expunere la o substanță și impactul și gravitatea unui efect; |
(c) |
„evaluarea expunerii” reprezintă determinarea emisiilor, a căilor și ratelor de transmitere a unei substanțe și transformarea sau degradarea acesteia pentru a estima concentrațiile/dozele la care populația umană și mediul sunt sau ar putea fi expuse; |
(d) |
„caracterizarea riscului” reprezintă estimarea impactului și gravității efectelor negative care ar putea afecta populația umană sau mediul ca urmare a expunerii efective sau estimate la o substanță și poate include „estimarea riscului”, care reprezintă cuantificarea posibilității respective; |
(e) |
„recomandări pentru reducerea riscurilor” reprezintă recomandarea măsurilor care ar permite reducerea riscurilor pe care comercializarea substanței le prezintă pentru om și/sau mediu. Acestea pot include:
|
Articolul 3
Principii de evaluare a riscului
(1) Evaluarea riscurilor presupune identificarea pericolelor și, după caz, evaluarea doză (concentrație) – răspuns (efect), evaluarea expunerii și caracterizarea riscului. În mod normal, este efectuată în conformitate cu procedurile stabilite la articolele 4 și 5.
(2) Fără a aduce atingere alineatului (1), în ceea ce privește anumite efecte particulare, cum ar fi diminuarea stratului de ozon, pentru care procedurile stabilite la articolele 4 și 5 nu se aplică, riscurile asociate cu aceste efecte sunt evaluate individual și, în conformitate cu articolul 7, autoritățile competente includ, în raportul scris prezentat Comisiei, o descriere completă și motivele pentru aceste evaluări.
(3) La efectuarea unei evaluări a expunerii, autoritățile competente iau în considerare acele segmente de populație sau de mediu pentru care expunerea la substanțe este previzibilă pe baza informațiilor credibile referitoare la substanță, în special informațiile referitoare la depozitare, la transformarea într-un preparat sau alte prelucrări, la utilizare și eliminare sau recuperare.
(4) Evaluarea riscului indică una sau mai multe dintre următoarele concluzii:
(i) |
Substanța nu prezintă un risc imediat și nu mai trebuie analizată până la obținerea de alte informații în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), articolul 8 alineatele (3) și (4) sau articolul 14 alineatul (1) din Directiva 67/548/CEE. |
(ii) |
Substanța prezintă un grad de risc, iar autoritățile competente decid asupra informațiilor suplimentare necesare pentru revizuirea evaluării, dar amână solicitarea informațiilor respective până când cantitatea plasată pe piață ajunge la cantitatea limită indicată la articolul 7 alineatul (2), articolul 8 alineatul (3) sau (4) din Directiva 67/548/CEE. |
(iii) |
Substanța prezintă riscuri și se solicită imediat informații suplimentare. |
(iv) |
Substanța prezintă riscuri, iar autoritățile competente fac recomandări imediate pentru reducerea riscurilor. |
(5) Dacă evaluarea riscurilor arată că se aplică concluziile de la alineatul (4) punctele (ii), (iii) sau (iv), notificatorul poate fi informat de autoritățile competente cu privire la aceste concluzii și poate avea posibilitatea de a face observații asupra acestor concluzii și de a furniza informații suplimentare. Înainte de a trimite Comisiei evaluarea riscurilor, conform articolului 17 din Directiva 67/548/CEE, autoritățile competente utilizează toate informațiile relevante pentru a revizui această evaluare.
(6) La formularea recomandărilor pentru reducerea riscurilor prezentate de o anume substanță, autoritățile competente iau în considerare posibilitatea ca reducerea gradului de expunere a anumitor segmente ale populației sau ale mediului să ducă la creșterea gradului de expunere a altor segmente de populație sau de mediu.
Articolul 4
Evaluarea riscurilor: sănătatea umană
(1) Pentru fiecare substanță notificată în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) și articolul 8 alineatul (1) sau (2) din Directiva 67/548/CEE, autoritățile competente efectuează o evaluare a riscurilor a cărei primă etapă o constituie identificarea riscurilor care abordează cel puțin proprietățile și efectele negative potențiale specificate în anexele IA și IIA. După identificarea riscurilor, autoritățile competente trec la următoarea etapă, efectuată în conformitate cu liniile directoare stabilite în anexele IB și IIB:
(a) |
|
(b) |
caracterizarea riscurilor. |
(2) Prin derogare de la alineatul (1):
(i) |
dacă testul corespunzător identificării riscurilor determinate de un anume efect sau o anume proprietate a fost efectuat, iar rezultatele nu au dus la clasificarea substanței în conformitate cu Directiva 67/548/CEE, evaluarea riscurilor cu privire la efectul sau proprietatea respectivă nu trebuie să includă neapărat acțiunile menționate la alineatul (1) literele (a) și (b) și se aplică concluziile articolului 3 alineatul (4) punctul (i), cu excepția cazului în care există alte motive întemeiate de îngrijorare; |
(ii) |
dacă testul corespunzător identificării riscurilor determinate de un anume efect sau o anume proprietate nu a fost efectuat, efectul sau proprietatea respectivă nu sunt luate în considerare la evaluarea riscurilor, cu excepția cazului în care există alte motive întemeiate de îngrijorare. |
Articolul 5
Evaluarea riscurilor: mediu
(1) Pentru fiecare substanță notificată în conformitate cu articolul 7 alineatul (1), articolul 8 alineatul (1) sau (2) din Directiva 67/548/CEE, autoritățile competente efectuează o evaluare a riscurilor privind efectele asupra mediului, a cărei primă etapă o constituie identificarea. După identificarea riscurilor, autoritățile competente trec la următoarea etapă, efectuată în conformitate cu liniile directoare stabilite în anexa III:
(a) |
|
(b) |
caracterizarea riscurilor. |
(2) Prin derogare de la alineatul (1):
(i) |
pentru substanțele notificate în conformitate cu articolul 7 alineatul (1) din Directiva 67/548/CEE, dar care nu sunt clasificate ca fiind periculoase pentru mediu, evaluarea riscurilor nu trebuie să includă neapărat acțiunile menționate la alineatul (1) literele (a) și (b) și se aplică concluziile articolului 3 alineatul (4) litera (i), cu excepția cazului în care există alte motive întemeiate de îngrijorare; |
(ii) |
pentru substanțele notificate în conformitate cu articolul 8 alineatul (1) sau (2) din Directiva 67/548/CEE, dacă există date insuficiente pentru a determina dacă sunt corect clasificate ca substanțe periculoase pentru mediu, identificarea riscurilor presupune remarci referitoare la existența unor motive întemeiate de îngrijorare cu privire la efectele asupra mediului pe baza altor informații, cum ar fi informații referitoare la proprietățile fizico-chimice și toxice. Cu excepția cazului când există astfel de motive întemeiate, evaluarea riscurilor nu trebuie să includă neapărat acțiunile menționate la alineatul (1) literele (a) și (b) și se aplică concluziile articolului 3 alineatul (4) litera (i). |
Articolul 6
Evaluarea riscurilor: concluzii
(1) După efectuarea evaluării riscurilor în conformitate cu articolele 4 și 5 și în conformitate cu anexele I, II și III, autoritățile competente determină, în conformitate cu anexa IV, care dintre cele patru concluzii de la articolul 3 alineatul (4) este/sunt aplicabile și acționează, dacă este cazul, conform descrierii de la articolul 3 alineatul (5).
(2) Atunci când se primesc informații suplimentare în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), articolul 8 alineatele (3) și (4), articolul 14 alineatul (1) sau articolul 16 din Directiva 67/548/CEE sau alte informații, evaluarea riscurilor efectuată în conformitate cu articolele 4 și 5 și în conformitate cu anexele I, II și III este revizuită și, dacă este cazul, modificată.
Articolul 7
Conținutul raportului scris înaintat Comisiei
(1) După efectuarea evaluării riscurilor în conformitate cu articolele 4 și 5 și formularea concluziilor în conformitate cu articolul 6, autoritățile competente elaborează un raport scris care conține cel puțin informațiile stabilite în anexa V. Raportul respectiv este trimis Comisiei în conformitate cu articolul 17 din Directiva 67/548/CEE. Acesta este actualizat după fiecare revizuire a evaluărilor pe baza informațiilor suplimentare, iar raportul actualizat este înaintat Comisiei.
(2) Dacă, în conformitate cu articolul 18 din Directiva 67/548/CEE, autoritățile competente au ajuns la o concluzie asupra raportului scris referitor la evaluarea riscurilor sau la revizia evaluării respective, notificatorul primește, la cerere, o copie a acestora.
Articolul 8
Dispoziții finale
(1) Statele membre adoptă și publică dispozițiile necesare în conformitate cu prezenta directivă până la 31 octombrie 1993. Ele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 9
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 20 iulie 1993.
Pentru Comisie
Yannis PALEOKRASSAS
Membru al Comisiei
(2) JO L 110, 4.5.1993, p. 20.
(3) JO L 358, 18.12.1986, p. 1.
(4) JO L 183, 29.6.1989, p. 1.
ANEXA I
EVALUAREA RISCURILOR: SĂNĂTATEA UMANĂ (TOXICITATE)
PARTEA A
Evaluarea riscurilor efectuată în conformitate cu articolul 4 ia în considerare următoarele efecte toxice și potențialele segmente de populație care ar putea fi expuse:
Efecte
1. |
Toxicitate acută |
2. |
Iritații |
3. |
Efecte corozive |
4. |
Sensibilizare |
5. |
Toxicitate în doze repetate |
6. |
Efecte mutagene |
7. |
Efecte cancerigene |
8. |
Toxicitate pentru reproducere |
Segmente de populație
1. |
Lucrători |
2. |
Consumatori |
3. |
Persoane expuse indirect prin intermediul mediului |
PARTEA B
1. Identificarea riscurilor
1.1. În cazurile în care testul corespunzător identificării riscurilor referitoare la un anumit efect potențial a fost efectuat, dar rezultatele nu au dus la clasificare [articolul 4 alineatul (2) punctul (i)], caracterizarea riscurilor cauzate de efectul respectiv nu este necesară, cu excepția cazului în care există alte motive întemeiate de îngrijorare, de exemplu rezultate pozitive la testarea in vitro pentru depistarea efectelor mutagene.
1.2. În cazurile în care testul corespunzător identificării riscurilor referitoare la un anumit efect potențial nu a fost încă efectuat [articolul 4 alineatul (2) punctul (ii)], caracterizarea riscurilor cauzate de efectul respectiv nu este necesară, cu excepția cazului în care există alte motive întemeiate de îngrijorare, de exemplu legate de expunere sau de faptul că relația structură – activitate indică un potențial toxic.
2. Evaluare doză (concentrație) – răspuns (efect)
2.1. Pentru toxicitatea în doze repetate și toxicitatea pentru reproducere, se evaluează relația doză – răspuns și, acolo unde este posibil, se identifică nivelul la care nu se observă nici un efect negativ (NEN). Dacă un astfel de nivel nu poate fi identificat, se identifică cea mai redusă doză/concentrație asociată cu un efect negativ, adică nivelul cu cel mai redus efect negativ observat (REN).
2.2. Pentru toxicitate acută, corosivitate și iritații, de regulă nu se pot obține valori NEN sau REN pe baza rezultatelor testelor efectuate în conformitate cu cerințele Directivei 67/548/CEE. Pentru toxicitate acută se deduce valoarea LD 50 sau LC50 sau, când s-a utilizat procedura cu dozare determinată, doza discriminantă. Pentru restul efectelor, este suficient să se determine dacă substanța are capacitatea inerentă de a cauza astfel de efecte.
2.3. Pentru efectele mutagene și cancerigene, este suficient să se determine dacă substanța are capacitatea inerentă de a cauza astfel de efecte. Totuși, dacă se poate demonstra că o substanță identificată ca având capacitate carcinogenă nu este genotoxică, trebuie să se identifice un raport NEN/REN conform descrierii de la punctul 2.1.
2.4. În ceea ce privește sensibilizarea pielii și a căilor respiratorii, atât timp cât nu există un consens privind posibilitatea de identificare a raportului doză/concentrație sub care este puțin probabil să mai apară efecte negative la un subiect deja sensibilizat la o anumită substanță, este suficient să se evalueze dacă substanța respectivă are capacitatea inerentă de a cauza astfel de efecte.
3. Evaluarea gradului de expunere
3.1. Pentru fiecare segment de populație umană pentru care expunerea la substanța respectivă poate fi prevăzută în mod rezonabil (lucrători, consumatori și persoane care pot fi expuse indirect prin intermediul mediului) se efectuează o evaluare a gradului de expunere. Scopul evaluării este de a face o estimare cantitativă sau calitativă a raportului doză/concentrație pentru substanța la care este sau poate fi expus un segment de populație. Aceste estimări iau în considerare variațiile de spațiu și timp ale structurii expunerii.
3.2. Evaluarea expunerii se bazează pe informațiile cuprinse în dosarul tehnic furnizat în conformitate cu punctul 2 din anexa VIIA, VIIB sau VIIC la Directiva 67/548/CEE și pe orice alte informații relevante disponibile. Se iau în considerare în mod special, după caz:
(i) |
informații referitoare la expunere, măsurate adecvat; |
(ii) |
cantitatea de substanță de pe piață; |
(iii) |
forma în care este comercializată și/sau utilizată substanța (de exemplu substanța în sine sau inclusă într-un preparat); |
(iv) |
categoriile de utilizare și limitarea utilizării; |
(v) |
informații referitoare la prelucrare, dacă este cazul; |
(vi) |
proprietățile fizico-chimice ale substanței, inclusiv, dacă este cazul, cele conferite de prelucrare (de exemplu formarea aerosolilor); |
(vii) |
calea probabilă de expunere și potențialul de absorbție; |
(viii) |
frecvența și durata expunerii; |
(ix) |
tipul și dimensiunea segmentelor de populație specifice expuse, când aceste informații sunt disponibile. |
3.3. În cazul în care se utilizează metode anticipative pentru estimarea nivelurilor de expunere, sunt preferate datele de monitorizare relevante provenind de la substanțele cu structuri de expunere și utilizare asemănătoare.
3.4. Dacă o substanță este inclusă într-un preparat, expunerea la substanța din preparatul respectiv trebuie luată în considerare doar dacă preparatul este clasificat pe baza proprietăților toxicologice ale substanței în conformitate cu Directiva 88/379/CEE a Consiliului (1), cu excepția cazului în care există alte motive întemeiate de îngrijorare.
4. Caracterizarea riscurilor
4.1. Dacă pentru oricare dintre efectele menționate în anexa IA s-a identificat o valoare NEN sau REN, caracterizarea riscurilor determinate de fiecare dintre acele efecte implică o comparație a NEN și REN cu aproximarea raportului doză/concentrație la care vor fi expuse segmentele de populație. Dacă este disponibilă o estimare cantitativă a expunerii, se deduce raportul nivel de expunere/N(R)EN. Pe baza comparației dintre estimarea cantitativă și cea calitativă a expunerii și a N(R)EN, autoritățile competente decid care dintre cele patru concluzii de la articolul 3 alineatul (4) se aplică.
4.2. Dacă, pentru oricare dintre efectele menționate în anexa IA, nu s-a determinat o valoare N(R)EN, caracterizarea riscurilor determinate de fiecare dintre respectivele efecte implică o evaluare pe baza informațiilor cantitative și/sau calitative referitoare la expunere, relevante pentru segmentele de populație respective, sau posibilitatea ca acel efect să se manifeste (2). După efectuarea evaluării, autoritățile competente decid care dintre cele patru concluzii de la articolul 3 alineatul (4) se aplică.
4.3. Când decid care dintre cele patru concluzii de la articolul 3 alineatul (4) se aplică, autoritățile competente iau în considerare, între altele:
(i) |
nesiguranța care rezultă, printre alți factori, din variabilitatea datelor experimentale și a variațiilor din cadrul unei specii și de la o specie la alta; |
(ii) |
natura și gravitatea efectului; |
(iii) |
segmentul de populație la care se aplică informațiile cantitative și/sau calitative. |
5. Integrare
În conformitate cu prevederile articolului 4 alineatul (1), o caracterizare a riscurilor poate fi efectuată cu privire la mai mult de un efect negativ potențial sau segment de populație. În astfel de cazuri, autoritățile competente decid care dintre cele patru concluzii de la articolul 3 alineatul (4) se aplică fiecărui efect. După completarea diverselor concluzii, se elaborează concluzii integrate referitoare la toxicitatea generală a substanței.
(1) JO L 187, 16.7.1988, p. 14.
(2) Dacă, deși nu s-a determinat o valoare N(R)EN, rezultatele demonstrează totuși o relație între doză/concentrație și gravitatea efectelor negative sau dacă, în relație cu o metodă de testare care implică utilizarea unei singure doze sau concentrații, este posibil să se evalueze gravitatea relativă a efectului, informațiile respective sunt de asemenea luate în considerare la evaluarea posibilității manifestării efectului respectiv.
ANEXA II
EVALUAREA RISCURILOR: SĂNĂTATEA UMANĂ (PROPRIETĂȚI FIZICO-CHIMICE)
PARTEA A
Evaluarea riscurilor efectuată în conformitate cu articolul 4 ia în considerare efectele negative potențiale care pot apărea la următoarele segmente de populație care ar putea fi expuse la substanțe având următoarele proprietăți:
Proprietăți
1. |
Capacitate de explozie |
2. |
Inflamabilitate |
3. |
Potențial de oxidare |
Segmente de populație umană
1. |
Lucrători |
2. |
Consumatori |
3. |
Persoane expuse indirect prin intermediul mediului |
PARTEA B
1. Identificarea riscurilor
1.1. În cazurile în care testul corespunzător identificării riscurilor referitoare la o anumită proprietate a fost efectuat, dar rezultatele nu au dus la clasificare [articolul 4 alineatul (2) punctul (i)], caracterizarea riscurilor cauzate de proprietatea respectivă nu este necesară, cu excepția cazului în care există alte motive întemeiate de îngrijorare.
1.2. În cazurile în care testul corespunzător identificării riscurilor referitoare la o anumită proprietate nu a fost încă efectuat [articolul 4 alineatul (2) punctul (ii)], caracterizarea riscurilor cauzate de proprietatea respectivă nu este necesară, cu excepția cazului în care există alte motive întemeiate de îngrijorare.
2. Evaluarea gradului de expunere
2.1. Atunci când caracterizarea riscurilor trebuie efectuată în conformitate cu articolul 4 alineatul (2), trebuie să se determine doar condițiile previzibile de utilizare pe baza informațiilor referitoare la substanță cuprinse în dosarul tehnic furnizat în conformitate cu punctul 2 din anexa VIIA, VIIB sau VIIC la Directiva 67/548/CEE.
3. Caracterizarea riscurilor
3.1. Caracterizarea riscurilor implică o evaluare a posibilității ca un anumit efect negativ să fie cauzat în condiții de utilizare previzibile în mod rezonabil. Dacă această evaluare arată că nu va apărea nici un efect negativ, se aplică, de regulă, concluziile articolul 4 alineatul (3) punctul (i). Dacă această evaluare arată că va apărea un efect negativ, se aplică, de regulă, concluziile articolul 4 alineatul (3) punctul (iv).
4. Integrare
4.1. În cazul în care pentru reducerea riscurilor s-au făcut recomandări diferite referitoare la diversele efecte sau segmente de populație umană, acestea sunt revizuite după evaluarea riscurilor, iar autoritățile competente elaborează recomandări integrate.
ANEXA III
EVALUAREA RISCURILOR: MEDIU
1. Identificarea riscurilor
1.1. Pentru substanțele neclasificate ca fiind periculoase pentru mediu [articolul 5 alineatul (2) punctul (i)], autoritățile competente analizează posibilitatea existenței altor motive întemeiate pentru efectuarea unei caracterizări a riscurilor și, în special, iau în considerare:
(i) |
indicații referitoare la potențialul de bioacumulare; |
(ii) |
forma curbei toxicitate/timp la testarea ecotoxicității; |
(iii) |
indicații referitoare la alte efecte negative pe baza studiilor de toxicitate, de exemplu clasificarea unei substanțe ca fiind mutagenă, toxică sau extrem de toxică sau ca fiind periculoasă cu cod de risc R 40 („Posibil risc de efecte ireversibile”) sau R 48 („Pericol sau deteriorări grave ale sănătății în urma expunerii îndelungate”); |
(iv) |
date referitoare la substanțe analoge din punct de vedere structural. |
1.2. Dacă autoritățile competente consideră că există motive întemeiate pentru a efectua o caracterizare a riscurilor pentru o substanță neclasificată ca fiind periculoasă pentru mediu și pentru care nu există date suficiente în ceea ce privește efectele asupra organismelor [articolul 5 alineatul (2) punctul (ii)], acționează, după caz, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) punctul (ii) sau (iii).
2. Evaluare doză (concentrație) – răspuns (efect)
2.1. Se urmărește estimarea concentrației substanței sub care nu se preconizează nici un efect negativ asupra segmentelor de mediu respective. Concentrația este cunoscută sub denumirea concentrație fără efecte previzibile (CFEP).
2.2. CFEP se determină pe baza informațiilor din dosarul de informare referitoare la efectele asupra organismelor în conformitate cu punctul 5 din anexa VII A sau VII B la Directiva 67/548/CEE și studiile de ecotoxicitate menționate în anexa VIII (nivelurile 1 și 2) din directiva respectivă.
2.3. CFEP se calculează aplicând un factor de evaluare valorilor care rezultă din testele asupra organismelor, de exemplu LD50 (doză letală mediană), LC50 (concentrație letală mediană), EC50 (concentrație mediană efectivă), IC50 (concentrație cauzând inhibarea cu 50 % a unui parametru dat, de exemplu creșterea), NEN(C) [nivel cu nici un efect negativ (concentrație)] sau REN(C) [nivel cu cel mai redus efect negativ (concentrație)].
2.4. Un factor de evaluare este o expresie a gradului de nesiguranță care apare când datele obținute pe baza testelor asupra unui număr limitat de specii sunt extrapolate la mediul real. Prin urmare, în general, cu cât datele sunt mai extinse și durata testelor mai lungă, cu atât este mai redus gradul de nesiguranță și mărimea factorului de evaluare (1).
3. Evaluarea gradului de expunere
3.1. La evaluarea gradului de expunere se urmărește estimarea concentrației substanței care în final va fi găsită în mediu. Concentrația respectivă este cunoscută sub denumirea concentrație prevăzută în mediu (CPM). Totuși, în unele cazuri, există posibilitatea de a nu putea stabili o valoare CPM și se impune efectuarea unei estimări calitative a expunerii.
3.2. CPM sau, dacă este cazul, o estimare calitativă a expunerii, trebuie determinată doar pentru segmentele de mediu pentru care emisiile, deversările, eliminările sau distribuirile pot fi prevăzute în mod rezonabil.
3.3. CPM sau estimarea calitativă a expunerii este bazată pe informațiile cuprinse în dosarul tehnic în conformitate cu anexa VIIA, VIIB, VIIC sau VIII la Directiva 67/548/CEE, inclusiv, după caz:
(i) |
informații referitoare la expunere, măsurate adecvat; |
(ii) |
cantitatea de substanță de pe piață; |
(iii) |
forma în care este comercializată și/sau utilizată substanța (de exemplu substanța în sine sau inclusă într-un preparat); |
(iv) |
categoriile de utilizare și limitarea utilizării; |
(v) |
informații referitoare la prelucrare, dacă este cazul; |
(vi) |
proprietățile fizico-chimice ale substanței, în special temperatura de topire, temperatura de fierbere, presiunea vaporilor, tensiunea superficială, solubilitatea în apă, coeficientul de repartiție n-octanol/apă; |
(vii) |
căile probabile de propagare în segmentele de mediu și potențialul de adsorbție/desorbție și degradare; |
(viii) |
frecvența și durata expunerii; |
3.4. Pentru substanțele plasate pe piață în cantități de maximum 10 tone pe an (sau 50 de tone în total), CPM sau estimarea calitativă a expunerii este de regulă determinată pentru mediul local în care substanța ar putea fi deversată.
4. Caracterizarea riscurilor
4.1. Pentru fiecare segment de mediu dat, caracterizarea riscurilor implică, pe cât posibil, o comparație între CPM și CFEP astfel încât să se poată obține raportul CPM/CFEP. Dacă raportul CPM/CFEP este mai mic sau egal cu unu, se aplică concluziile articolului 3 alineatul (4) litera (i). Dacă raportul este mai mare decât unu, autoritățile competente decid, pe baza mărimii raportului și a altor factori relevanți, cum ar fi cei enumerați la punctele 1.1. (i) – (iv), care dintre concluziile articolului 3 alineatul (4) punctul (ii), (iii) sau (iv) sunt adecvate.
4.2. Dacă nu s-a putut stabili un raport CPM/CFEP, caracterizarea riscurilor implică o evaluare calitativă a posibilității ca efectul să se producă în condițiile de expunere estimate. După efectuarea acestei evaluări și luând în considerare factori relevanți cum ar fi cei enumerați la alineatul (1) punctul 1, autoritățile competente decid care dintre cele patru concluzii de la articolul 3 alineatul (4) se aplică.
5. Integrare
5.1. În conformitate cu dispozițiile articolul 5 alineatul (1), se poate efectua o caracterizare a riscurilor pentru mai multe segmente de mediu. În astfel de cazuri, autoritățile competente decid care dintre cele patru concluzii de la articolul 3 alineatul (4) se aplică fiecărui segment. După efectuarea evaluării riscurilor, autoritățile competente revizuiesc diversele concluzii și elaborează concluzii integrate referitoare la efectele globale ale substanței asupra mediului.
(1) De regulă, se aplică un factor de evaluare de ordinul 1 000 la o valoare L(E)C50 obținută din rezultatele testării pentru toxicitate acută, dar factorul respectiv poate fi redus pe baza altor informații relevante. La o valoare NENC obținută din rezultatele testării toxicității cronice se aplică de obicei un factor de evaluare mai mic.
ANEXA IV
INTEGRAREA GENERALĂ A CONCLUZIILOR
1. Concluziile elaborate în conformitate cu punctul 5.1 din anexa I, cu punctul 4.1 din anexa II și cu punctul 5.1 din anexa III sunt revizuite de către autoritatea competentă și sunt integrate cu privire la ansamblul riscurilor identificate în evaluarea riscurilor.
2. Solicitările de informații complementare [articolul 3 alineatul (4) punctele (ii) și (iii)] sau recomandările privind reducerea riscurilor [articolul 3 alineatul (4) punctul (iv)] trebuie să fie justificate. Acestea din urmă țin seama de articolul 3 alineatul (6).
ANEXA V
INFORMAȚIILE CARE TREBUIE INCLUSE ÎN REZUMATUL EVALUĂRII RISCURILOR
1. Raportul în formă scrisă transmis Comisiei în conformitate cu articolul 7 cuprinde următoarele elemente:
(i) |
un rezumat general al concluziilor elaborate în conformitate cu articolul 6 și cu anexa IV; |
(ii) |
dacă concluzia prevăzută la articolul 3 alineatul (4) punctul (i) se aplică substanței în ceea ce privește toate efectele nedorite potențiale, toate categoriile de populație și toate componentele de mediu, o declarație care atestă că, potrivit informațiilor disponibile, substanța nu pune probleme imediate și că o analiză mai avansată nu este necesară atât timp cât notificatorul nu comunică informații complementare în conformitate cu articolul 7 alineatul (2), cu articolul 8 alineatul (3) sau cu articolul 14 alineatul (1) din Directiva 67/548/CEE; |
(iii) |
dacă concluzia prevăzută la articolul 3 alineatul (4) punctul (ii) sau (iii) se impune în ceea ce privește unul sau mai multe efecte nedorite potențiale, una sau mai multe categorii de populație sau una sau mai multe componente de mediu, o descriere și o justificare a informațiilor complementare solicitate; |
(iv) |
dacă concluzia prevăzută la articolul 3 alineatul 4 punctul (iv) se impune pentru unul sau mai multe efecte nedorite potențiale, una sau mai multe categorii de populație sau una sau mai multe componente de mediu, o descriere și o justificare a recomandărilor privind reducerea riscului; |
(v) |
dacă a fost aplicat articolul 3 alineatul (5), un rezumat al observațiilor formulate de către notificant cu privire la propunerile autorității competente și cu privire la orice alte informații pertinente furnizate. |
2. În cazul în care caracterizarea riscurilor a antrenat recurgerea la raporturile doză/concentrație prevăzute la punctul 4 din anexa I partea B și la punctul 4 din anexa III sau utilizarea factorilor de evaluare descriși la punctul 2 din anexa III. aceste raporturi sau acești factori sunt precizați.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
70 |
31993L0073
L 231/34 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
A CINCEA DIRECTIVĂ 93/73/CEE A COMISIEI
din 9 septembrie 1993
privind metodele de analiză necesare pentru controlul compoziției produselor cosmetice
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Directiva 76/768/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea legislației statelor membre cu privire la produsele cosmetice (1), modificată ultima dată de Directiva 93/35/CEE (2), în special articolul 8 alineatul (1),
întrucât Directiva 76/768/CEE prevede testarea oficială a produselor cosmetice cu scopul constatării îndeplinirii condițiilor stabilite de dispozițiile Comunității privind compoziția produselor cosmetice;
întrucât toate metodele de analiză necesare trebuie să fie stabilite cât mai repede posibil; întrucât patru etape au fost deja parcurse prin Directiva 80/1335/CEE a Comisiei (3), modificată de Directiva 87/143/CEE (4), Directiva 82/434/CEE a Comisiei (5), modificată de Directiva 90/207/CEE (6) și de Directivele 83/514/CEE (7) și 85/490/CEE (8) ale Comisiei; întrucât identificarea și determinarea azotatului de argint, identificarea și determinarea disulfurii de seleniu în șampoane antimătreață, determinarea bariului solubil și stronțiului solubil în pigmenți sub formă de săruri sau lacuri, identificarea și determinarea alcoolului benzilic, identificarea zirconiului și determinarea zirconiului, aluminiului și clorului în substanțe antiperspirante nepulverizate și identificarea și determinarea hexamidinei, dibromhexamidinei, dibromopropamidinei și clorhexidinei constituie o a cincea etapă;
întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului privind adaptarea Directivei 76/768/CEE la progresul tehnic,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Statele membre adoptă toate măsurile necesare pentru a se asigura că în timpul testării oficiale a produselor cosmetice:
— |
identificarea și determinarea azotatului de argint, |
— |
identificarea și determinarea disulfurii de seleniu în șampoane antimătreață, |
— |
determinarea bariului solubil și stronțiului solubil în pigmenți sub formă de săruri sau lacuri, |
— |
identificarea și determinarea alcoolului benzilic, |
— |
identificarea zirconiului și determinarea zirconiului, aluminiului și clorului în antitranspirante nepulverizate, |
— |
identificarea și determinarea hexamidinei, dibromohexamidinei, dibromopropamidinei și clorhexidinei |
se efectuează în conformitate cu metodele descrise în anexă.
Articolul 2
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 30 septembrie 1994. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, acestea cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 3
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 9 septembrie 1993.
Pentru Comisie
Christiane SCRIVENER
Membru al Comisiei
(1) JO L 262, 27.9.1976, p. 169.
(2) JO L 151, 23.6.1993, p. 32.
(3) JO L 383, 31.12.1980, p.27.
(4) JO L 57, 27.2.1987, p. 56.
(5) JO L 185, 30.6.1982, p. 1.
(6) JO L 108, 28.4.1990, p. 92.
(7) JO L 291, 24.10.1983, p. 9.
(8) JO L 295, 7.11.1985, p. 30.
ANEXĂ
IDENTIFICAREA ȘI DETERMINAREA AZOTATULUI DE ARGINT ÎN PRODUSELE COSMETICE
A. Identificare
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Prezenta metodă descrie identificarea azotatului de argint în produsele cosmetice apoase.
2. Principiu
Argintul este identificat prin precipitatul alb caracteristic format cu ionii de clorură.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Soluție de acid clorhidric, 2 m.
3.2. Soluție de amoniac: se diluează soluția concentrată de hidroxid de amoniu (d20 = 0,88 g/ml) cu o cantitate egală de apă și se amestecă.
3.3. Soluție de acid azotic, 2 m.
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit.
4.2. Centrifugă.
5. Procedură
5.1. Într-o eprubetă pentru centrifugă se adaugă la aproximativ 1 g de probă soluție de acid clorhidric 2 m (3.1), cu picătura, până la precipitarea completă; se amestecă și se centrifughează.
5.2. Se îndepărtează lichidul supernatant și se spală precipitatul o singură dată cu cinci picături de apă rece. Se aruncă apele de spălare.
5.3. Se adaugă în eprubeta pentru centrifugă o cantitate de apă egală cu cantitatea de precipitat. Se încălzește până la fierbere și se agită.
5.4. Se centrifughează fierbinte; se elimină lichidul supernatant.
5.5. Se adaugă câteva picături de soluție de amoniac (3.2) peste precipitat; se amestecă și se centrifughează.
5.6. Pe o lamelă de sticlă, la o picătură de lichid supernatant se adaugă câteva picături de soluție de acid azotic 2 m (3.3).
5.7. Un precipitat alb indică prezența argintului.
B. Determinare
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Prezenta metodă este adecvată pentru determinarea azotatului de argint ca argint în produsele cosmetice folosite pentru vopsirea genelor și sprâncenelor.
2. Principiu
Argintul este determinat în produs prin spectrometrie de absorbție atomică.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Soluție de acid azotic, 0,02 m.
Soluții standard de argint
3.2.1. Soluție standard de argint stoc, 1 000 µg/ml în soluție de acid azotic 0,5 m („SpectrosoL” sau echivalent).
3.2.2. Soluție standard de argint, 100 µg/ml; se transferă cu pipeta 10 ml soluție standard de argint stoc (3.2.1) într-un balon cotat de 100 ml. Se aduce la semn cu soluție de acid azotic 0,02 m (3.1) și se amestecă. Această soluție standard trebuie să fie proaspăt preparată și depozitată într-un pahar din sticlă de culoare închisă.
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit
4.2. Spectrofotometru de absorbție atomică echipat cu lampă cu catod tubular de argint.
5. Procedură
5.1. Pregătirea probei
Se cântărește cu precizie 0,1 g („m” grame) dintr-o probă de produs omogenă. Se transferă cantitativ într-un balon cotat de 1 litru, se aduce la semn cu soluție de acid azotic 0,02 m (3.1) și se amestecă.
5.2. Condiții pentru spectrometria de absorbție atomică
Flacără: aer-acetilenă |
|
Lungime de undă: 338,3 nm |
|
Corecție fond: da |
|
Stare combustibil: |
sărac; pentru absorbanță maximă va fi necesară optimizarea înălțimii arzătorului și a stărilor combustibilului. |
5.3. Etalonare
5.3.1. Într-o serie de baloane cotate de 100 ml se transferă cu pipeta 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 și 5,0 ml soluție standard de argint (3.2.2). Se aduce la semn cu soluție de acid azotic 0,02 m (3.1) și se amestecă. Aceste soluții conțin 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 și, respectiv, 5,0 µg argint per mililitru.
5.3.2. Se măsoară absorbanța soluției de acid azotic 0,02 m și se folosește valoarea obținută drept concentrație de argint zero pentru curba de etalonare. Se măsoară absorbanța fiecărui standard de etalonare argint (5.3.1). Se trasează o curbă de etalonare prin punerea în relație a valorilor absorbanței cu concentrația de argint.
5.4. Determinare
Se măsoară absorbanța soluției de probă (5.1). De pe curba de etalonare se citește concentrația de argint corespunzătoare valorii absorbanței obținute pentru soluția probă.
6. Calcul
Se calculează conținutul de azotat de argint al probei, în procente masice (% m/m), folosind următoarea formulă:
,
în care:
m= masa, în grame, a probei analizate (5.1)
și
c |
= |
concentrația de argint în soluția de probă (5.1), în micrograme per mililitru, obținută de pe curba de etalonare. |
7. Repetabilitate (1)
Pentru un conținut de azotat de argint de 4 % (m/m), diferența dintre rezultatele a două determinări efectuate în paralel pe aceeași probă nu trebuie să depășească 0,05 % (m/m).
IDENTIFICAREA ȘI DETERMINAREA BISULFURII DE SELENIU ÎN ȘAMPOANELE ANTIMĂTREAȚĂ
A. Identificare
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Prezenta metodă descrie identificarea bisulfurii de seleniu ca seleniu în șampoanele antimătreață.
2. Principiu
Seleniul este identificat prin culoarea caracteristică galben spre portocaliu produsă la reacția cu uree și iodură de potasiu.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Acid azotic concentrat (d20 = 1,42 g/ml)
3.2. Uree
3.3. Soluție de iodură de potasiu 10 % (m/v): se dizolvă 10 g iodură de potasiu în 100 ml apă.
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit
4.2. Tub de digestare, capacitate 100 ml
4.3. Autoclavă cu bloc încălzit
4.4. Hârtie de filtru (Whatman nr. 42 sau echivalent) sau un filtru cu membrană de 0,45 µm.
5. Procedură
5.1. Într-un tub de digestare (4.2), peste aproximativ 1 g de șampon se adaugă 2,5 ml acid azotic concentrat (3.1) și se lasă la 150 °C timp de 30 de minute într-o autoclavă cu bloc încălzit (4.3).
5.2. Se diluează cu apă proba astfel pregătită până la 25 ml și se filtrează prin hârtie de filtru sau filtru cu membrană de 0,45 µm (4.4).
5.3. La 2,5 ml de filtrat se adaugă 5 ml apă, 2,5 g uree (3.2) și se fierbe. Se răcește și adaugă 1 ml de soluție iodură de potasiu (3.3).
5.4. O culoare galben spre portocaliu care se închide rapid în timp indică prezența seleniului.
B. Determinare
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Prezenta metodă este adecvată pentru determinarea disulfurii de seleniu ca seleniu în șampoanele antimătreață conținând până la 4,5 % (m/m) disulfură de seleniu.
2. Principiu
Proba este tratată cu acid azotic și seleniul din extrasul rezultat se determină cu ajutorul spectrometriei de absorbție atomică.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Acid azotic concentrat (d20 = 1,42 g/ml)
3.2. Soluție de acid azotic 5 % (v/v): într-un pahar se adaugă 50 ml acid azotic concentrat (3.1) la 500 ml apă, amestecând continuu. Se transferă această soluție într-un balon cotat de 1 litru și se aduce la semn cu apă.
3.3. Soluție standard de seleniu stoc, 1 000 μg/ml în soluție de acid azotic 0,5 m („SpectrosoL” sau echivalent).
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit
4.2. Tub de digestare, capacitate 100 ml
4.3. Autoclavă cu bloc încălzit
4.4. Hârtie de filtru (Whatman nr. 42 sau echivalent) sau filtru cu membrană de 0,45 µm
4.5. Spectrofotometru de absorbție atomică echipat cu lampă cu catod tubular de seleniu.
5. Procedură
5.1. Pregătirea probei
5.1.1. Se cântăresc cu precizie aproximativ 0,2 g („m” grame) de probă omogenă de șampon într-un tub de digestare (4.2).
5.1.2. Se adaugă 5 ml acid azotic concentrat (3.1) și se lasă la 150 °C timp de o oră într-o autoclavă cu bloc încălzit (4.3).
5.1.3. Se lasă soluția să se răcească și se diluează până la 100 ml cu apă. Se filtrează prin hârtie de filtru sau prin filtru cu membrană de 0,45 µm (4.4) și se reține soluția filtrată pentru determinare.
5.2. Condiții pentru spectrometria de absorbție atomică
Flacără: aer-acetilenă |
|
Lungime de undă: 196,0 nm |
|
Corecție fond: da |
|
Stare combustibil: |
sărac; pentru absorbanță maximă, va fi necesară optimizarea înălțimii arzătorului și a stărilor combustibilului. |
5.3. Etalonare
5.3.1. Într-o serie de baloane cotate de 100 ml se transferă cu pipeta 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 și 5,0 ml soluție standard de seleniu stoc (3.3). Se aduce la semn cu soluție de acid azotic 5 % (v/v) (3.3) și se amestecă. Aceste soluții conțin 10, 20, 30, 40 și, respectiv, 50 µg seleniu per mililitru.
5.3.2. Se măsoară absorbanța unei soluții de acid azotic 5 % (v/v) (3.2) și se folosește valoarea obținută drept concentrație de seleniu zero pentru curba de etalonare. Se măsoară absorbanța pentru fiecare standard de etalonare seleniu (5.3.1). Se trasează curba de etalonare prin punerea în relație a valorilor absorbanței cu concentrația seleniului.
5.4. Determinare
Se măsoară absorbanța soluției de probă (5.1.3). De pe curba de etalonare se citește concentrația de seleniu corespunzătoare valorii absorbanței obținute pentru soluția probă.
6. Calcul
Se calculează conținutul de disulfură de seleniu din probă în procente masice (% m/m), folosind formula:
,
în care
m= masa, în grame, a probei analizate (5.1.1)
|
și |
c |
= |
concentrația seleniului în soluția de probă (5.1.3), în micrograme per mililitru, obținută de pe curba de etalonare. |
7. Repetabilitate (1)
Pentru un conținut de disulfură de seleniu de 1 % (m/m), diferența dintre rezultatele a două determinări efectuate în paralel pe aceeași probă nu trebuie să depășească 0,05 % (m/m).
DETERMINAREA BARIULUI ȘI A STRONȚIULUI SOLUBIL ÎN PIGMENȚI SUB FORMĂ DE SĂRURI SAU LACURI
A. Determinarea bariului solubil
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Prezenta metodă descrie procedeul pentru extragerea și determinarea bariului solubil din pigmenți sub formă de săruri sau lacuri.
2. Principiu
Pigmentul este extras cu soluție de acid clorhidric 0,07 m în condiții definite și cantitatea de bariu din extractant se determină prin spectrometrie de absorbție atomică.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Etanol, absolut
3.2. Soluție de acid clorhidric, 0,07 m
3.3. Soluție de acid clorhidric, 0,5 m
3.4. Soluție de clorură de potasiu, 8 % (m/v): se dizolvă 16 g clorură de potasiu în 200 ml soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2)
Soluții standard de bariu
3.5.1. Soluție standard de bariu stoc, 1 000 µg/ml în soluție de acid azotic 0,5 m („SpectrosoL” sau echivalent)
3.5.2. Soluție standard de bariu, 200 µg/ml: se transferă cu pipeta 20,0 ml soluție standard de bariu stoc (3.5.1) într-un balon cotat de 100 ml. Se aduce la semn cu soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2) și se amestecă.
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit
4.2. pH-metru cu precizie de ± 0,02 unități
4.3. Vibrator de pahar acționat din încheitura mâinii
4.4. Filtru cu membrană cu dimensiunea porilor de 0,45 µm
4.5. Spectrofotometru de absorbție atomică cu lampă cu catod tubular de bariu.
5. Procedură
5.1. Pregătirea probei
5.1.1. Într-un pahar conic se cântăresc cu precizie aproximativ 0,5 g pigment („m” grame). Nu se va folosi un pahar cu o capacitate mai mică de 150 ml pentru a se asigura un volum suficient pentru agitarea eficientă a acestuia.
5.1.2. Se adaugă cu pipeta 1,0 ml etanol (3.1) și se rotește paharul pentru a asigura umezirea completă a pigmentului. Se adaugă dintr-o biuretă cantitatea exactă de soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2) necesară pentru ca în final raportul dintre volumul de acid și masa de pigment să fie exact 50 de mililitri per gram. Fie V ml volumul total de extractant, inclusiv etanol. Se agită conținutul vasului timp de cinci secunde pentru a asigura amestecarea completă a componentelor.
5.1.3. Folosind un pH-metru (4.2), se măsoară pH-ul suspensiei rezultate și, dacă acesta depășește 1,5, se adaugă cu picătura soluție de acid clorhidric 0,5 m (3.3) până la o valoare a pH-ului între 1,4 și 1,5.
5.1.4. Se astupă paharul și se agită imediat timp de 60 de minute folosind vibratorul (4.3). Vibratorul trebuie să funcționeze cu o viteză suficient de mare pentru a produce o spumă. Se filtrează prin filtru cu membrana de 0,45 µm (4.4) și se colectează filtratul. Nu se centrifughează extractul înainte de filtrare. Se transferă cu pipeta 5,0 ml de filtrat într-un balon cotat de 50 ml; se aduce la semn cu soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2) și se amestecă. Această soluție se folosește, de asemenea, pentru determinarea stronțiului (partea B).
5.1.5. Într-un balon cotat de 100 ml se transferă cu pipeta 5 ml soluție de clorură de potasiu (3.4) și o porțiune (WBa ml) de filtrat diluat (5.1.4), pentru a rezulta o concentrație necesară între 3 și 10 µg bariu per mililitru (o porțiune de 10 ml ar trebui să fie un punct de început satisfăcător). Se aduce la semn cu soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2) și se amestecă.
5.1.6. Se determină concentrația de bariu a soluției (5.1.5) prin spectrometrie de absorbție atomică, în aceeași zi.
5.2. Condiții pentru spectrometria de absorbție atomică
Flacără: oxid azotos/acetilenă |
|
Lungime de undă: 553,5 nm |
|
Corecție de fond: da |
|
Stare combustibil: |
sărac; pentru absorbanță maximă va fi necesară optimizarea înălțimii arzătorului și a stărilor combustibilului. |
5.3. Etalonare
5.3.1. Într-o serie de baloane cotate de 100 ml se transferă cu pipeta 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 și 5,0 ml soluție standard de bariu (3.5.2). În fiecare balon se transferă cu pipeta 5 ml soluție de clorură de potasiu (3.4); se aduce la semn cu soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2) și se amestecă. Aceste soluții conțin 2,0, 4,0, 6,0, 8,0 și, respectiv, 10,0 µg bariu per mililitru.
Similar se prepară o soluție oarbă, omițând soluția standard de bariu.
5.3.2. Se măsoară absorbanța soluției oarbe (5.3.1) și se folosește valoarea obținută drept concentrație de bariu zero pentru curba de etalonare. Se măsoară absorbanța fiecărui standard de etalonare bariu (5.3.1). Se trasează curba de etalonare prin punerea în relație a valorilor absorbanței cu concentrația de bariu.
5.4. Determinare
Se măsoară absorbanța soluției de probă (5.1.5). De pe curba de etalonare se citește concentrația bariului corespunzând valorii absorbanței obținute pentru soluția de probă.
6. Calcul
Conținutul de bariu solubil (% m/m) al pigmentului este dat de formula:
,
în care:
m |
= |
masa, în grame, a probei analizate (5.1.1), |
c |
= |
concentrația de bariu în soluția de probă (5.1.5), în micrograme per mililitru, obținută de pe curba de etalonare, |
V |
= |
volumul total de extractant, în mililitri (5.1.2) |
|
și |
WBa= volumul de extract, în mililitri, considerat la 5.1.5.
7. Repetabilitate
Pentru un conținut de bariu solubil de 2 % (m/m), cea mai bine estimată repetabilitate (ISO 5725) pentru această metodă este de 0,3 %.
8. Observații
8.1. În anumite condiții, absorbanța bariului poate fi sporită de prezența calciului. Aceasta poate fi contracarată prin adăugarea ionului de magneziu la o concentrație de 5 g per litru (2).
8.1. Folosirea spectrometriei de emisie optică – plasmă cuplate inductiv este permisă ca o alternativă la spectrometria de absorbție atomică în flacără.
B. Determinarea stronțiului solubil
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Prezenta metodă descrie procedeul pentru extragerea și determinarea stronțiului solubil din pigmenți sub formă de săruri sau lacuri.
2. Principiu
Pigmentul este extras cu soluție de acid clorhidric 0,07 m în condiții definite și cantitatea de stronțiu în extractant este determinată prin spectrometrie de absorbție atomică.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie fie de puritate analitică.
3.1. Etanol, absolut
3.2. Soluție de acid clorhidric 0,07 m
3.3. Soluție de clorură de potasiu 8 % (m/v): se dizolvă 16 g clorură de potasiu în 200 ml soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2).
Soluții standard de stronțiu
3.4.1. Soluție standard de stronțiu stoc, 1 000 µg/ml în soluție de acid azotic 0,5 m („SpectrosoL” sau echivalent)
3.4.2. Soluție standard de stronțiu, 100 µg/ml: se transferă cu pipeta 10,0 ml soluție standard de stronțiu stoc (3.4.1) într-un balon cotat de 100 ml. Se aduce la semn cu soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2) și se amestecă.
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit
4.2. Filtru cu membrană cu dimensiunea porilor de 0,45 µm
4.3. Spectrofotometru de absorbție atomică echipat cu lampă cu catod tubular de stronțiu.
5. Procedură
5.1. Pregătirea probei
Soluția preparată la A.5.1.4. se folosește pentru a determina conținutul de stronțiu solubil.
5.1.1. Într-un balon cotat de 100 ml se transferă cu pipeta 5 ml soluție de clorură de potasiu (3.3) și o porțiune de filtrat diluat (WSr ml) (A.5.1.4.) pentru a rezulta o concentrație între 2 și 5 µg de stronțiu per mililitru (o porțiune de 25 ml ar fi un punct de început satisfăcător). Se aduce la semn cu soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2) și se amestecă.
5.1.2. Se determină concentrația de stronțiu a soluției (5.1.1) prin spectrometrie de absorbție atomică, în aceeași zi.
5.2. Condiții pentru spectrometria de absorbție atomică
Flacără: oxid azotos/acetilenă |
|
Lungime de undă: 460,7 nm |
|
Corecție de fond: nu |
|
Stare combustibil: |
sărac; pentru o absorbanță maximă va fi necesară optimizarea înălțimii arzătorului și a stărilor combustibilului |
5.3. Etalonare
5.3.1. Întro serie de baloane cotate de 100 ml se transferă cu pipeta 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 și 5,0 ml soluție standard de stronțiu (3.4.2). În fiecare balon se transferă cu pipeta 5,0 ml soluție de clorură de potasiu (3.3); se aduce la semn cu soluție de acid clorhidric 0,07 m (3.2) și se amestecă. Aceste soluții conțin 1,0, 2,0, 3,0, 4,0 și, respectiv, 5,0 µg stronțiu per mililitru.
Similar se prepară o soluție oarbă, omițând soluția standard de stronțiu.
5.3.2. Se măsoară absorbanța soluției oarbe (5.3.1) și se folosește valoarea obținută drept concentrație de stronțiu zero pentru curba de etalonare. Se măsoară absorbanța fiecărui standard de etalonare stronțiu (5.3.1). Se trasează curba de etalonare punând în relație valorile absorbanței vârfului cu concentrația de stronțiu.
5.4. Determinare
Se măsoară absorbanța soluției de probă (5.1.1). De pe curba de etalonare se citește concentrația de stronțiu corespunzătoare valorii absorbanței obținute pentru soluția de probă.
6. Calcul
Conținutul de stronțiu solubil % (m/m) al pigmentului este dat de formula:
în care:
m |
= |
masa, în grame, a probei analizate (A.5.1.1), |
c |
= |
concentrația de stronțiu în soluția de probă (5.1.1), în micrograme per mililitru, obținută din curba de etalonare, |
V |
= |
volumul de extractant, în mililitri (A.5.1.2) |
|
și |
WSr= volum de extract, în mililitri, considerat la 5.1.1.
7. Repetabilitate
Pentru un conținut de stronțiu solubil de 0,6 % (m/m), cea mai bine estimată repetabilitate (ISO 5725) pentru această metodă este de 0,09 %.
8. Observație
Folosirea spectrometriei de emisie optică – plasmă cuplată inductiv este permisă ca o alternativă la spectrometria de absorbție atomică în flacără.
IDENTIFICAREA ȘI DETERMINAREA ALCOOLULUI BENZILIC ÎN PRODUSELE COSMETICE
A. Identificare
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Prezenta metodă descrie identificarea alcoolului benzilic în produsele cosmetice.
2. Principiu
Alcoolul benzilic este identificat prin intermediul cromatografiei în strat subțire pe plăci cu silicagel.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Alcool benzilic
3.2. Cloroform
3.3. Etanol absolut
3.4. n-Pentan
3.5. Solvent de developare: dietileter
3.6. Soluție standard de alcool benzilic: se cântăresc 0,1 g alcool benzilic (3.1) într-un balon cotat de 100 ml, se aduce la semn cu etanol (3.3) și se amestecă.
3.7. Plăci din sticlă pentru cromatografie în strat subțire, 100 × 200 mm sau 200 × 100 mm, acoperite cu un start de silicagel 60 F254 de 0,25 mm
3.8. Agent de vizualizare: acid 12-molibdofosforic, 10 % (m/v) în etanol (3.3).
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit
4.2. Tanc de cromatografiere, cameră cu dublu compartiment, dimensiuni globale de aproximativ 80 mm × 230 mm × 240 mm
4.3. Hârtie pentru cromatografiere: Whatman sau echivalent
4.4. Lampă cu ultraviolete, lungime de undă 254 nm.
5. Procedură
5.1. Pregătirea probei
Se cântărește 1 g de produs de analizat într-un balon cotat de 10 ml. Se adaugă 3 ml cloroform (3.2) și se agită puternic până la dispersarea produsului. Se aduce la semn cu etanol (3.3) și se agită puternic pentru a produce o soluție limpede sau aproape limpede.
5.2. Cromatografie în strat subțire
5.2.1. Se saturează tancul de cromatografiere (4.2) cu n-pentan (3.4) astfel: se căptușește cu hârtie pentru cromatografie (4.3) peretele camerei adiacent compartimentului din spate, asigurându-se ca marginea inferioară a hârtiei să fie în compartiment. Se transferă 25 ml n- pentan (3.4) în compartimentul din spate prin turnarea acestui solvent peste suprafața expusă a hârtiei pentru cromatografie care căptușește. Se pune din nou, imediat, capacul și se lasă vasul să stea timp de 15 minute.
5.2.2. Se pun 10 µl de soluție de probă (5.1) și 10 µl soluție standard de alcool benzilic (3.6) în puncte adecvate pe linia de start a plăcii pentru cromatografie în strat subțire (3.7). Se lasă să se usuce.
5.2.3. Se pun cu pipeta 10 ml dietileter (3.5) în compartimentul din față al tancului și imediat după aceea se pune placa (5.2.2) în același compartiment. Se repune repede capacul tancului și se developează placa pe o distanță de 150 mm. Se îndepărtează placa din tancul de cromatografiere și se lasă să se usuce la temperatura camerei.
5.2.4. Se observă placa (5.2.3) în lumină ultravioletă și se marchează poziția petelor violete. Se pulverizează placa cu agent de vizualizare (3.8) și apoi se încălzește placa la 120 °C timp de 15 minute. Alcoolul benzilic apare ca o pată albastru închis.
5.2.5. Se calculează valoarea Rf obținută pentru soluția standard de alcool benzilic. O pată albastră cu aceeași valoare Rf ca cea obținută pentru soluția de probă indică prezența alcoolului benzilic.
Limită de detecție: 0,1 μg alcool benzilic.
B. Determinare
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Prezenta metodă descrie determinarea alcoolului benzilic în produsele cosmetice.
2. Definiție
Cantitatea de alcool benzilic determinată prin această metodă este exprimată ca procente masice (% m/m).
3. Principiu
Proba este extrasă cu metanol și cantitatea de alcool benzilic din extract este determinată prin cromatografie de lichid de înaltă performanță (HPLC).
4. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică și să fie adecvați pentru HPLC.
4.1. Metanol
4.2. 4-Etoxifenol
4.3. Alcool benzilic
4.4. Fază mobilă: metanol (4.1)/apă (45:55; v/v)
4.5. Soluție stoc de alcool benzilic: se cântăresc cu precizie aproximativ 0,1 g alcool benzilic (4.3) într-un balon cotat de 100 ml. Se aduce la semn cu metanol (4.1) și se amestecă.
4.6. Soluție stoc de standard intern: se cântăresc cu precizie circa 0,1 g 4-etoxifenol (4.2) într-un balon cotat de 100 ml. Se aduce la semn cu metanol (4.1) și se amestecă.
4.7. Soluții standard: într-o serie de baloane cotate de 25 ml se transferă cu pipeta cantități de soluție stoc de alcool benzilic (4.5) și soluție stoc de standard intern (4.6), conform tabelului de mai jos. Se aduce la semn cu metanol (4.1) și se amestecă.
Soluție standard |
Concentrație alcool benzilic |
Concentrație 4-etoxifenol |
||
ml (4.5) adăugați |
µg/ml (3) |
ml (4.6) adăugați |
µg/ml (3) |
|
I |
0,5 |
20 |
2,0 |
80 |
II |
1,0 |
40 |
2,0 |
80 |
III |
2,0 |
80 |
2,0 |
80 |
IV |
3,0 |
120 |
2,0 |
80 |
V |
5,0 |
200 |
2,0 |
80 |
5. Aparatură
5.1. Echipament de laborator obișnuit
5.2. Echipament pentru cromatografie de înaltă performanță cu detector UV cu lungime de undă variabilă și ciclu de injecție 10 µl
5.3. Coloană analitică: coloană de oțel inoxidabil 250 mm x 4,6 mm umplută cu Spherisorb ODS 5 µm sau echivalent
5.4. Baie de apă
5.5. Baie ultrasonică
5.6. Centrifugă
5.7. Eprubete pentru centrifugă, capacitate 15 ml.
6. Procedură
6.1. Pregătirea probei
6.1.1. Se cântăresc cu precizie aproximativ 0,1 g („m” grame) de probă într-o eprubetă pentru centrifugă (5.7) și se adaugă 5 ml de metanol (4.1).
6.1.2. Se încălzește timp de 10 minute într-o baie de apă (5.4) menținută la 50 °C, apoi se pune tubul într-o baie ultrasonică (5.5) până când proba se dispersează complet.
6.1.3. Se răcește, apoi se centrifughează la 3 500 rot/min timp de cinci minute.
6.1.4. Se transferă lichidul supernatant într-un balon cotat de 25 ml.
6.1.5. Se extrage din nou proba cu încă 5 ml metanol (4.1). Se combină extractele într-un balon cotat de 25 ml.
6.1.6. Se transferă cu pipeta 2,0 ml soluție stoc de standard intern (4.6) într-un balon cotat de 25 ml. Se aduce la semn cu metanol (4.1) și se amestecă. Această soluție este folosită la etapa de determinare a analizei descrise la 6.4.
6.2. Cromatografiere
6.2.1. Se montează echipamentul pentru cromatografie de lichid de înaltă performanță (5.2) în mod obișnuit. Se reglează debitul fazei mobile (4.4) la 2,0 ml per minut.
6.2.2. Se reglează lungimea de undă a detectorului UV la 210 nm.
6.3. Etalonare
6.3.1. Se injectează 10 µl din fiecare soluție standard de alcool benzilic (4.7) și se măsoară suprafețele vârfurilor corespunzătoare alcoolului benzilic și, respectiv, 4-etoxifenolului.
6.3.2. Pentru fiecare soluție standard de alcool benzilic (4.7) se calculează raportul dintre suprafața vârfului corespunzător alcoolului benzilic și suprafața vârfului corespunzător 4-etoxifenolului. Se trasează curba de etalonare folosind aceste rapoarte ca ordonată și concentrațiile corespondente de alcool benzilic în μg per mililitru ca abscisă.
6.4. Determinare
6.4.1. Se injectează 10 µl soluție de probă (6.1.6) și se măsoară suprafețele vârfurilor corespunzătoare alcoolului benzilic și, respectiv, 4-etoxifenolului. se calculează raportul dintre suprafața vârfului corespunzător alcoolului benzilic și suprafața vârfului corespunzător 4-etoxifenolului. Se repetă acest proces cu alte porțiuni de câte 10 µl soluție de probă până se obțin rezultate consistente.
6.4.2. De pe curba de etalonare (6.3.2) se citește concentrația de alcool benzilic corespunzătoare raportului dintre suprafața vârfului corespunzător alcoolului benzilic și suprafața vârfului corespunzător 4-etoxifenolului.
7. Calcul
Se calculează conținutul de alcool benzilic în probă ca procent masic, folosind formula:
,
în care:
m= masa, în grame, a probei analizate (6.1.1)
|
și |
c |
= |
concentrația de alcool benzilic în soluția de probă (6.1.6), în micrograme per mililitru, obținută de pe curba de etalonare. |
8. Repetabilitate (1)
Pentru un conținut de alcool benzilic de 1 % (m/m), diferența dintre rezultatele a două determinări efectuate în paralel pe aceeași probă nu trebuie să depășească 0,1 %.
IDENTIFICAREA ZIRCONIULUI ȘI DETERMINAREA ZIRCONIULUI, ALUMINIULUI ȘI CLORULUI ÎN ANTIPERSPIRANȚII NEAEROSOLICI
Metoda cuprinde cinci etape:
A. |
Idenficarea zirconiului |
B. |
Determinarea zirconiului |
C. |
Determinarea aluminiului |
D. |
Determinarea clorului |
E. |
Calculul raportului dintre atomii de aluminiu și atomii de zirconiu și dintre atomii de aluminiu plus zirconiu și atomii de clor. |
A. Identificarea zirconiului
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Metoda descrie identificarea zirconiului în produsele cosmetice antiperspirante neaerosolice. Nu a fost făcută nici o încercare pentru a descrie metode adecvate pentru identificarea complexului hidroxiclorură de aluminiu și zirconiu [AlxZr(OH)y Clz·nH2O].
2. Principiu
Zirconiul este identificat prin precipitatul caracteristic roșu-violet produs cu roșu S de alizarină în condiții puternic acide.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Acid clorhidric concentrat (d20 = 1,18 g/ml)
3.2. Soluție roșu S de alizarină (CI. 58005): 2 % (m/v) sulfonat de alizarină și sodiu apos.
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit.
5. Procedură
5.1. Într-o eprubetă se adaugă 2 ml apă la aproximativ 1 g de probă. Se astupă și se agită.
5.2. Se adaugă trei picături de soluție de roșu S de alizarină (3.2) și apoi 2 ml acid clorhidric concentrat (3.1). Se astupă și se agită.
5.3. Se lasă să stea aproximativ două minute.
5.4. O soluție supranatantă colorată roșu-violet și precipitat indică prezența zirconiului.
B. Determinarea zirconiului
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Prezenta metodă este adecvată pentru determinarea zirconiului în complecșii hidroxicloruri de aluminiu și zirconiu până la o concentrație de 7,5 % (m/m) zirconiu în antiperspiranții neaerosolici.
2. Principiu
Zirconiul este extras din produs în condiții acide și determinat prin spectrometrie de absorbție atomică în flacără.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Acid clorhidric concentrat (d20 = 1,18 g/ml)
3.2. Soluție de acid clorhidric, 10 % (v/v): într-un pahar se adaugă 100 ml acid clorhidric concentrat (3.1) la 500 ml de apă, amestecând continuu. Se transferă această soluție într-un balon cotat de un litru și se adaugă apă până la semn.
3.3. Soluție standard de zirconiu stoc, 1 000 μg/ml în soluție de acid clorhidric 0,5 m („SpectrosoL” sau echivalent).
3.4. Reactiv clorură de aluminiu (hidratată) [AlCl3·6H2O]: se dizolvă 22,6 g clorură de aluminiu hexahidratată în 250 ml soluție de acid clorhidric 10 % (v/v) (3.2).
3.5. Reactiv clorură de amoniu: se dizolvă 5,0 g clorură de amoniu în 250 ml soluție de acid clorhidric 10 % (v/v) (3.2).
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit
4.2. Încălzitor cu amestecător magnetic
4.3. Hârtie de filtru (Whatman nr. 41 sau echivalent)
4.4. Spectrofotometru de absorbție atomică echipat cu lampă cu catod tubular de zirconiu.
5. Procedură
5.1. Pregătirea probei
5.1.1. Se cântărește cu precizie aproximativ 1,0 g („m” grame) de probă omogenă de produs într-un pahar de 150 ml. Se adaugă 40 ml apă și 10 ml acid clorhidric concentrat (3.1).
5.1.2. Se pune paharul pe încălzitorul cu agitator magnetic (4.2). Se pornește amestecarea și se încălzește până la fierbere. Pentru a preveni uscarea rapidă, se pune peste pahar o sticlă de ceas. Se fierbe timp de cinci minute, se ia paharul de pe încălzitor și se răcește la temperatura camerei.
5.1.3. Folosind hârtie de filtru (4.3), se filtrează conținutul paharului într-un balon cotat de 100 ml. Se clătește paharul cu două porțiuni de câte 10 ml de apă și se adaugă apele de clătire după filtrare în balon. Se adaugă apă până la semn și se amestecă. Această soluție se folosește, de asemenea, pentru determinarea aluminiului (partea C).
5.1.4. Într-un balon cotat de 50 ml se pun cu pipeta 20,00 ml din soluția de probă (5.3.1), 5,00 ml reactiv clorură de aluminiu (3.4) și 5,00 ml reactiv clorură de amoniu (3.5). Se aduce la semn prin adăugarea unei soluții de acid clorhidric 10 % (v/v) (3.2) și se amestecă.
5.2. Condiții pentru spectrometria de absorbție atomică
Flacără: oxid azotos/acetilenă |
|
Lungime de undă: 360,1 nm |
|
Corecție fond: nu |
|
Stare combustibil: |
bogat; pentru o absorbanță maximă, este necesară optimizarea înălțimii arzătorului și stărilor combustibilului. |
5.3. Etalonare
5.3.1. Într-o serie de baloane cotate de 50 ml se transferă cu pipeta 5,00, 10,00, 15,00, 20,00, 25,00 ml soluție standard de zirconiu stoc (3.3). În fiecare balon se pun cu pipeta 5,00 ml reactiv clorură de aluminiu (3.4) și 5,00 ml reactiv clorură de amoniu (3.5). Se aduce la semn cu soluție de acid clorhidric 10 % (v/v) (3.2) și se amestecă. Aceste soluții conțin 100, 200, 300, 400 și, respectiv, 500 μg de zirconiu per mililitru.
În mod similar, se prepară o soluție oarbă, omițând soluția standard de zirconiu.
5.3.2. Se măsoară absorbanța soluției oarbe (5.3.1) și se folosește valoarea obținută drept concentrație de zirconiu zero pentru curba de etalonare. Se măsoară absorbanța fiecărui standard de etalonare de zirconiu (5.3.1). Se trasează curba de etalonare prin punerea în relație a valorilor absorbanței cu concentrația de zirconiu.
5.4. Determinare
Se măsoară absorbanța soluției de probă (5.1.4). De pe curba de etalonare se citește concentrația de zirconiu corespunzătoare valorii absorbanței obținute pentru soluția probă.
6. Calcul
Folosind formula următoare, se calculează conținutul de zirconiu din probă, în procente masice:
,
în care:
m= masa, în grame, a probei luate analizate (5.1.1)
|
și |
c |
= |
concentrația de zirconiu în soluția de probă (5.1.4), în micrograme per mililitru, obținută din curba de etalonare. |
7. Repetabilitate (1)
Pentru un conținut de zirconiu de 3,00 % (m/m), diferența dintre rezultatele a două determinări efectuate în paralel pe aceeași probă nu trebuie să depășească 0,10 % (m/m).
8. Observație
Folosirea spectrometriei de emisie optică - plasmă cuplată inductiv este permisă ca o alternativă la spectrometria de absorbție atomică în flacără.
C. Determinarea aluminiului
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Metoda este adecvată pentru determinarea aluminiului prezent în complecșii hidroxicloruri de aluminiu și zirconiu până la o concentrație a aluminiului în antiperspiranții neaerosolici de 12 % (m/m).
2. Principiu
Aluminiul este extras din produs în condiții acide și determinat prin spectrometrie de absorbție atomică în flacără.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Acid clorhidric concentrat (d20 = 1,18 g/ml)
3.2. Soluție de acid clorhidric, 1 % (v/v): într-un pahar se adaugă 10 ml acid clorhidric concentrat (3.1) la 500 ml de apă, amestecând continuu. Se transferă această soluție într-un balon cotat de un litru și se adaugă apă până la semn.
3.3. Soluție standard de aluminiu stoc, 1 000 μg/ml în soluție de acid azotic 0,5 m („SpectrosoL” sau echivalent)
3.4. Reactiv clorură de potasiu: se dizolvă 10,0 g clorură de potasiu în 250 ml soluție de acid clorhidric 1 % (v/v) (3.2).
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit
4.2. Spectrofotometru de absorbție atomică echipat cu lampă cu catod tubular de aluminiu.
5. Procedură
5.1. Pregătirea probei
Soluția preparată la B.5.1.3 se folosește pentru determinarea conținutului de aluminiu.
5.1.1. Într-un balon cotat de 100 ml se pun cu pipeta 5,00 ml din soluția de probă (B.5.3.1) și 10,00 ml de reactiv clorură de potasiu (3.4). Se aduce la semn prin adăugarea unei soluții 1 % (v/v) de acid clorhidric (3.2) și se amestecă.
5.2. Condiții pentru spectrometria de absorbție atomică
Flacără: oxid azotos/acetilenă |
|
Lungime de undă: 309,3 nm |
|
Corecție de fond: nu |
|
Starea combustibilului: |
bogat; pentru o absorbanță maximă, este necesară optimizarea înălțimii arzătorului și stărilor combustibilului. |
5.3. Etalonare
5.3.1. Într-o serie de baloane cotate de 100 ml se pun cu pipeta 1,00, 2,00, 3,00, 4,00 și 5,00 ml soluție standard de aluminiu stoc (3.3). În fiecare balon se pun cu pipeta 10,00 ml reactiv clorură de potasiu (3.4). Se aduce la semn cu soluție de acid clorhidric (3.2) 1 % (v/v) și se amestecă. Aceste soluții conțin 10, 20, 30, 40 și, respectiv, 50 μg aluminiu per mililitru.
În mod similar, se prepară o soluție oarbă, omițând soluția standard de aluminiu.
5.3.2. Se măsoară absorbanța soluției oarbe (5.3.1) și se folosește valoarea obținută drept concentrație zero de aluminiu pentru curba de etalonare. Se măsoară absorbanța fiecărui standard de etalonare aluminiu (5.3.1). Se trasează curba de etalonare prin punerea în relație a valorilor absorbanței cu concentrația de aluminiu.
5.4. Determinare
Se măsoară absorbanța soluției de probă (5.1.1). De pe curba de etalonare se citește concentrația de aluminiu corespunzătoare valorii absorbanței obținute pentru soluția probă.
6. Calcul
Folosind formula următoare, se calculează conținutul de aluminiu din probă:
,
în care:
m= masa, în grame, a probei analizate (B.5.1.1)
|
și |
c |
= |
concentrația de aluminiu în soluția de probă (5.1.1), în micrograme per mililitru, obținută de pe curba de etalonare. |
7. Repetabilitate (1)
Pentru un conținut de aluminiu de 3,50 % (m/m), diferența dintre rezultatele a două determinări efectuate în paralel pe aceeași probă nu trebuie să depășească 0,10 % (m/m).
8. Observație
Folosirea spectrometriei de emisie optică – plasmă cuplată inductiv este permisă ca o alternativă la spectrometria de absorbție atomică în flacără.
D. Determinarea clorului
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Metoda este adecvată pentru determinarea clorului prezent ca ion de clorură în complecșii hidroxicloruri de aluminiu și zirconiu în antiperspiranții neaerosolici.
2. Principiu
Ionul clorură din produs este determinat prin titrare potențiometrică cu soluție standard de azotat de argint.
3. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică.
3.1. Acid azotic concentrat (d20 = 1,42 g/ml)
3.2. Soluție de acid azotic, 5 % (v/v): într-un pahar se adaugă 25 ml acid azotic concentrat (3.1) la 250 ml de apă, amestecând continuu. Se aduce această soluție într-un balon cotat de un litru și se adaugă apă până la semn.
3.3. Acetonă
3.4. Azotat de argint, soluție volumetrică 0,1 m („AnalaR” sau echivalent).
4. Aparatură
4.1. Echipament de laborator obișnuit
4.2. Încălzitor cu amestecător magnetic
4.3. Electrod de argint
4.4. Electrod de referință de calomel
4.5. pH-metru/milivoltmetru adecvat titrării potențiometrice.
5. Procedură
5.1. Pregătirea probei
5.1.1. Într-un pahar de 250 ml se cântărește cu precizie aproximativ 1,0 g („m” grame) din proba de produs omogenă. Se adaugă 80 ml apă și 20 ml soluție de acid azotic 5 % (v/v) (3.2).
5.1.2. Se pune paharul pe încălzitorul cu agitator magnetic (4.2). Se începe amestecarea și se încălzește până la fierbere. Pentru a preveni uscarea rapidă, se pune peste pahar o sticlă de ceas. Se fierbe cinci minute, se ia paharul de pe încălzitor și se răcește la temperatura camerei.
5.1.3. Se adaugă 10 ml acetonă (3.3), se scufundă electrozii (4.3 și 4.4) în soluție și se începe amestecarea. Se titrează potențiometric cu soluție de azotat de argint 0,1 m (3.4) și se trasează o curbă diferențială pentru a determina punctul final („V” ml).
6. Calcul
Folosind formula următoare, se calculează conținutul de aluminiu din probă, în procente masice:
,
în care:
m= masa, în grame, a probei analizate (5.1.1)
|
și |
V= volumul de azotat de argint 0,1 m, în mililitri, titrat la punctul final.
7. Repetabilitate (1)
Pentru un conținut de clor de 4,00 % (m/m), diferența dintre rezultatele a două determinări efectuate în paralel pe aceeași probă nu trebuie să depășească 0,10 % (m/m).
E. Calculul raportului dintre atomii de aluminiu și atomii de zirconiu și al raportului dintre atomii de aluminiu plus zirconiu și atomii de clor
1. Calculul raportului dintre atomii de aluminiu și atomii de zirconiu
Pentru calculul raportului Al : Zr se folosește formula:
.
2. Calculul raportului dintre atomii de aluminiu plus zirconiu și atomii de clor
Pentru calculul raportului (Al + Zr) : Cl se folosește formula:
.
IDENTIFICAREA șI DETERMINAREA HEXAMIDINEI, DIBROMOHEXAMIDINEI, DIBROMOPROPAMIDINEI șI CLORHEXIDINEI
1. Obiectul și domeniul de aplicare
Acestă metodă descrie determinarea cantitativă și calitativă a:
— |
hexamidinei și sărurilor sale, inclusiv izetionatul și 4-hidroxibenzoatul; |
— |
dibromohexamidinei și sărurilor sale, inclusiv izetionatul; |
— |
dibromopropamidinei și sărurilor sale, inclusiv izetionatul; |
— |
diacetatului, digluconatului și dihidroclorurii de clorhexidină în produsele cosmetice. |
2. Definiție
Concentrațiile de hexamidină, dibromohexamidină, dibromopropamidină și clorhexidină determinate prin această metodă sunt exprimate în procente masice (% m/m).
3. Principiu
Identificarea și determinarea sunt realizate prin cromatografie de lichid de înaltă performanță (HPLC), cu fază inversă, cu cuplu de ioni, urmată de detecție spectrofotometrică în ultraviolet. Hexamidina, dibromohexamidina, dibromopropamidina și clorhexidina sunt identificate prin timpii lor de retenție în coloana cromatografică.
4. Reactivi
Toți reactivii trebuie să fie de puritate analitică și adecvați HPLC, când este cazul.
4.1. Metanol
4.2. Acid 1-heptansulfonic, sare de sodiu, monohidratat
4.3. Acid acetic glacial (d20 = 1,05 g/ml)
4.4. Clorură de sodiu
Faze mobile:
4.5.1. Solvent I: acid 1-heptansulfonic soluție 0,005 m, sare de sodiu, monohidratat (4.2) în metanol (4.1), adus la un pH aparent de 3,5 cu acid acetic glacial (4.3).
4.5.2. Solvent II: acid 1-heptansulfonic soluție 0,005 m, sare de sodiu, monohidratat (4.2) în apă, adus la un pH de 3,5 cu acid acetic glacial (4.3).
Observație: Dacă este necesară îmbunătățirea formei vârfurilor, fazele mobile pot fi modificate și preparate după cum urmează:
— |
solvent I: se dizolvă 5,84 g clorură de sodiu (4.4) și 1,1013 g acid 1-heptansulfonic, sare de sodiu, monohidratat (4.2) în 100 ml apă. Se adaugă 900 ml metanol (4.1) și se aduce la un pH aparent de 3,5 cu acid acetic glacial (4.3); |
— |
solvent II: se dizolvă 5,84 g clorură de sodiu (4.4) și 1,1013 g acid 1-heptansulfonic, sare de sodiu, monohidrat (4.2) într-un litru de apă și se aduce la un pH de 3,5 cu acid acetic glacial (4.3). |
4.6. Diizetionat de hexamidină [C20H26N4O2·2C2H6O4S]
4.7. Diizetionat de dibromohexamidină [C20H24Br2N4O2·2C2H6O4S]
4.8. Diizetionat de dibromopropamidină [C17H18Br2N4O2·2C2H6O4S]
4.9. Diacetat de clorhexidină [C22H30Cl2N10·2C2H4O2]
4.10. Soluții de referință: se prepară soluții 0,05 % (m/v) din fiecare dintre cei patru conservanți (4.6-4.9) în solvent I (4.5.1).
4.11. 3,4,4′-Triclorocarbanilidă (triclocarban)
4.12. 4,4′-Dicloro-3-(trifluorometil)carbanilidă (halocarban).
5. Aparatură
5.1. Echipament de laborator obișnuit
5.2. Cromatograf de lichid de înaltă performanță cu detector UV cu lungime de undă variabilă
5.3. Coloană analitică: oțel inoxidabil, lungime 30 cm, diametru interior 4 mm, umplută cu μ-Bondapack C18, 10 μm sau echivalent
5.4. Baie supersonică.
6. Identificare
6.1. Pregătirea probei
Se cântăresc aproximativ 0,5 g de probă într-un balon cotat de 10 ml și se aduce la semn cu solvent I (4.5.1). Se pune balonul pe o baie supersonică (5.4) timp de 10 minute. Se filtrează sau se centrifughează soluția. Se colectează filtratul sau supernatantul pentru cromatografie.
6.2. Cromatografiere
6.2.1. Gradientul fazei mobile
Timp (minute) |
solvent I (% v/v) (4.5.1) |
solvent II (% v/v) (4.5.2) |
0 |
50 |
50 |
15 |
65 |
35 |
30 |
65 |
35 |
45 |
50 |
50 |
6.2.2. Se reglează debitul fazei mobile (6.2.1) la 1,5 ml/min și temperatura coloanei la 35 °C.
6.2.3. Se fixează lungimea de undă a detectorului la 264 nm.
6.2.4. Se injectează 10 μl din fiecare dintre soluțiile de referință (4.10) și se înregistrează cromatogramele acestora.
6.2.5. Se injectează 10 μl din soluția de probă (6.1) și se înregistrează cromatograma acesteia.
6.3. Se determină dacă hexamidina, dibromohexamidina, dibromopropamidina sau clorhexidina sunt prezente, prin compararea timpului (timpilor) de retenție a vârfului (ale vârfurilor) înregistrat(e) în (6.2.5) cu cele obținute pentru soluțiile de referință în 6.2.4.
7. Determinare
7.1. Determinare
Prepararea soluțiilor standard.
Se folosește drept standard intern unul dintre conservanții (4.6-4.9) care este absent din probă. Dacă nu este posibil, se poate folosi triclorcarban (4.11) sau halocarban (4.12).
7.1.1. O soluție stoc 0,05 % (m/v) în solvent I (4.5.1) de conservant identificat la 6.3.
7.1.2. O soluție stoc 0,05 % (m/v) în solvent I (4.5.1) de conservant ales drept standard intern.
7.1.3. Pentru fiecare conservant identificat se prepară patru soluții standard prin transferarea într-o serie de baloane cotate de 10 ml a unor cantități de soluție stoc de conservant identificat (7.1.1) și a unor cantități adecvate de soluție stoc de standard intern (7.1.2), conform tabelului de mai jos. Se aduce fiecare balon la semn cu solvent I (4.5.1) și se amestecă.
Soluție standard |
Soluție stoc standard intern |
Soluție stoc conservant identificat |
|
ml (7.1.2) adăugați |
ml (7.1.1) adăugați |
μg/ml (4) |
|
I |
1,0 |
0,5 |
25 |
II |
1,0 |
1,0 |
50 |
III |
1,0 |
1,5 |
75 |
IV |
1,0 |
2,0 |
100 |
7.2. Pregătirea probei
7.2.1. Se cântăresc cu precizie aproximativ 0,5 g („p” grame) din probă într-un balon cotat de 10 ml, se adaugă 1,0 ml soluție de standard intern (7.1.2) și 6 ml solvent I (4.5.1) și se amestecă.
7.2.2. Se pune balonul pe o baie supersonică (5.4) pentru 10 minute. Se răcește. Se aduce la semn cu solvent I și se amestecă. Se centrifughează sau se filtrează prin hârtie de filtru cutată. în funcție de caz, se colectează pentru cromatografie supernatantul sau filtratul.
7.3. Cromatografie
7.3.1. Se reglează gradientul fazei mobile, debitul de curgere, temperatura coloanei și lungimea de undă a detectorului echipamentului HPLC (5.2) la condițiile cerute de etapa de identificare (6.2.1-6.2.3).
7.3.2. Se injectează 10 μl soluție de probă (7.2.2) și se măsoară suprafețele vârfurilor. Se repetă procesul cu noi porțiuni de 10 μl soluție de probă, până când se obțin rezultate consistente. Se calculează raportul dintre suprafața vârfului corespunzător compusului analizat și suprafața vârfului corespunzător standardului intern.
7.4. Etalonare
7.4.1. Se injectează 10 μl din fiecare soluție standard (7.1.3) și se măsoară suprafețele vârfurilor.
7.4.2. Pentru fiecare soluție standard (7.1.3) se calculează raportul dintre suprafața vârfului corespunzător hexamidinei, dibromohexamidinei, dibromopropamidinei sau clorhexidinei și suprafața vârfului corespunzător standardului intern. Se trasează o curbă de etalonare folosind aceste rapoarte ca ordonată, iar ca abscisă concentrațiile corespondente ale conservantului identificat în soluțiile standard, în micrograme per mililitru.
7.4.3. De pe curba de etalonare (7.4.2) se citește concentrația de conservant identificat corespunzătoare raportului suprafețelor vârfurilor calculat la 7.3.2.
8. Calcul
8.1 Se calculează conținutul de hexamidină, dibromohexamidină, dibromopropamidină sau clorhexidină în probă, ca procent masic, folosind următoarea formulă:
,
în care:
p |
= |
masa, în grame, a probei analizate (7.2.1), |
c |
= |
concentrația conservantului în soluția de probă, în micrograme per mililitru, obținută din curba de etalonare, |
MW1 |
= |
masa moleculară a formei bazice a conservantului prezent |
|
și |
MW2= masa moleculară a sării corespunzătoare (a se vedea punctul 10).
9. Repetabilitate (1)
Pentru o concentrație de hexamidină, dibromohexamidină, dibromopropamidină sau clorhexidină de 0,1 % (m/m), diferența dintre rezultatele a două determinări efectuate în paralel pe aceeași probă nu trebuie să depășească 0,0005 %.
10. Tabel de greutăți moleculare
Hexamidină |
C20H26N4O2 |
354,45 |
Diizetionat de hexamidină |
C20H26N4O2·2C2H6O4S |
606,72 |
Di-p-hidroxibenzoat de hexamidină |
C20H26N4O2·2C7H6O3 |
630,71 |
Dibromohexamidină |
C20H24Br2N4O2 |
512,24 |
Diizetionat de dibromohexamidină |
C20H24Br2N4O2·2C2H6O4S |
764,51 |
Dibromopropamidină |
C17H18Br2N4O2 |
470,18 |
Diizetionat de dibromopropamidină |
C17H18Br2N4O2·2C2H6O4S |
722,43 |
Clorhexidină |
C22H30Cl2N10 |
505,45 |
Diacetat de clorhexidină |
C22H30Cl2N10·2C2H4O2 |
625,56 |
Digluconat de clorhexidină |
C22H30Cl2N10·2C6H12O7 |
897,76 |
Dihidroclorură de clorhexidină |
C22H30Cl2N10 2HCl |
578,37 |
(1) ISO 5725.
(2) „Magnesium as modifier for determination of barium by flame atomic emission spectrometry”, Jerrow, M. et al., Analytical Proceedings, 1991, 28, 40.
(3) Aceste valori sunt date ca indicație și corespund concentrațiilor de soluții standard preparate folosind soluții de alcool benzilic (4.5) și de 4-etoxifenol (4.6) care conțin exact 0,1 % alcool benzilic (m/v) și, respectiv, exact 0,1 % 4-etoxifenol (m/v).
(4) Aceste valori sunt date ca indicație și corespund concentrațiilor de conservanți identificați în soluții standard preparate folosind o soluție stoc care conține exact 0,05 % conservant identificat.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
90 |
31993L0072
L 258/29 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/72/CEE A COMISIEI
din 1 septembrie 1993
de efectuare a celei de-a nouăsprezecea adaptări la progresul tehnic a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europee,
având în vedere Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/21/CEE a Comisiei (2) și, în special, articolele 28 și 29 ale acesteia,
întrucât anexa I la Directiva 67/548/CEE a Consiliului conține o listă de substanțe periculoase împreună cu detalii ale procedeelor de clasificare și etichetare pentru fiecare substanță și întrucât Directiva 92/32/CEE (3) a Consiliului a modificat dispozițiile privind clasificarea și etichetarea substanțelor periculoase;
întrucât, prin urmare, se impune revizuirea clasificării anumitor substanțe din anexa I și, în afară de aceasta, includerea în anexa I, dacă este cazul, a numărului CEE;
întrucât Germania a solicitat modificarea etichetării anumitor substanțe și a notificat Comisia conform articolului 23 din Directiva 67/548/CEE, astfel cum a fost modificată prin Directiva 79/831/CEE (4);
întrucât examinarea listei de substanțe periculoase din anexa I menționată anterior a arătat că lista trebuie adaptată în lumina cunoștințelor științifice și tehnice actuale;
întrucât dispozițiile prezentei directive sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic a directivelor privind eliminarea barierelor tehnice din calea comerțului cu substanțe și preparate periculoase,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Anexa I la Directiva 67/548/CEE se înlocuiește cu anexa I la prezenta directivă.
Articolul 2
(1) Statele membre adoptă și pun în aplicare, până la 1 iulie 1994, actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive.
(2) Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(3) Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitățile de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 3
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 1 septembrie 1993.
Pentru Comisie
Yannis PALEOKRASSAS
Membru al Comisiei
(2) JO L 110, 4.5.1993, p. 20.
(4) JO L 259, 15.10.1979, p. 10.
ANEXĂ
Anexa se publică în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene nr. L 258 A din 16 octombrie 1993
(a se vedea nota de pe coperta interioară a prezentului număr din Jurnalul Oficial).
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
92 |
31993L0081
L 264/49 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/81/CEE A COMISIEI
din 29 septembrie 1993
de adaptare a Directivei 70/156/CEE a Consiliului privind omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/53/CEE (2) și, în special, articolul 13 alineatul (2) al celei dintâi,
întrucât Directiva 88/77/CEE a Consiliului din 3 decembrie 1987 cu privire la măsurile care trebuie luate împotriva emisiilor de gaze poluante provenite de la motoarele diesel utilizate de vehicule (3), astfel cum a fost modificată prin Directiva 91/542/CEE (4), a redus nivelurile de gaze poluante provenite de la motoarele diesel ale noilor vehicule vândute, înregistrate sau introduse în circulație cu începere de la 1 octombrie 1993;
întrucât articolul 8 alineatul (2) litera (b) din Directiva 70/156/CEE prevede posibilitatea statelor membre de a acorda o derogare pentru vehiculele „capăt de serie” pe termen limitat și pentru cantități mici;
întrucât, în temeiul anexei XII B la Directiva 70/156/CEE, această derogare se limitează la vehiculele din categoria M1;
întrucât se prognozează că piața comunitară totală a vehiculelor grele comerciale va fi în 1993 cu 13 % mai mică decât numărul vehiculelor vândute în 1992; întrucât aceasta reprezintă o reducere cu 25 % a numărului de vânzări pe o perioadă de patru ani;
întrucât experiența a arătat că, în urma unui declin puternic al pieței comunitare de vehicule acționate de motoare diesel reglementate de Directiva 88/77/CEE, este posibil să existe un anumit număr de vehicule omologate în conformitate cu versiunea anterioară a directivei și care nu au fost vândute până la 1 octombrie 1993;
întrucât, în absența unei directive de modificare a anexei XII B, este posibil fie ca producătorii acestor vehicule să rămână cu stocuri nevandabile, fie să ia măsuri neeconomice pentru a îndeplini cerințele directivei;
întrucât acest rezultat ar genera o sarcină economică suplimentară pentru producători și ar amenința capacitatea acestora de a investi în produse viitoare avansate din punct de vedere tehnologic într-un moment în care piața comunitară a acestor vehicule tip este deja într-un declin puternic;
întrucât există posibilitatea ca o problemă similară referitoare la vehiculele comerciale ușoare acționate de motoare Diesel să apară în viitor, datorită evoluției nefavorabile a pieței menționate;
întrucât, pentru a remedia efectele comerciale nefavorabile menționate anterior, este necesară modificarea Directivei 70/156/CEE prin extinderea derogării acordate pentru „vehiculele capăt de serie”, astfel încât să se aplice la toate categoriile de vehicule și nu doar la vehiculele din categoria M1;
întrucât numărul maxim de vehicule care pot beneficia de limitele acordate pentru „capătul de serie” nu poate depăși 10 % din vehiculele de tipurile în cauză, puse în circulație în statul membru respectiv în anul anterior; întrucât impactul general al prezentei modificări asupra mediului va fi minim și temporar;
întrucât este necesar ca efectele aplicării dispozițiilor Directivei 70/156/CEE privind limitele pentru „capătul de serie” să fie clarificate în continuare pentru a găsi o soluție definitivă adaptată la necesitățile tuturor categoriilor de vehicule, inclusiv a modelelor de mașini cu mai multe etape; întrucât Comisia va examina această problemă până la 31 martie 1994 și va prezenta statelor membre propunerile corespunzătoare până la data menționată;
întrucât dispozițiile prezentei directive sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic instituit prin Directiva 70/156/CEE,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Litera B din anexa XII la Directiva 70/156/CEE se modifică prin eliminarea următoarelor cuvinte: „În cazul categoriei M1,”.
Articolul 2
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 octombrie 1993. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(3) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 3
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 29 septembrie 1993.
Pentru Comisie
Martin BANGEMANN
Vicepreședinte
(2) JO L 225, 10.8.1992, p. 1.
(4) JO L 295, 25.10.1991, p. 1.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
94 |
31993L0086
L 264/51 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/86/CEE A COMISIEI
din 4 octombrie 1993
de adaptare la progresul tehnic a Directivei 91/157/CEE a Consiliului privind bateriile și acumulatorii care conțin anumite substanțe periculoase
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Directiva 75/442/CEE a Consiliului din 15 iulie 1975 privind deșeurile (1), astfel cum a fost modificată ultima dată de Directiva 91/692/CEE (2) și, în special, articolul 18 al acesteia,
având în vedere Directiva 91/157/CEE a Consiliului din 18 martie 1991 privind bateriile și acumulatorii care conțin anumite substanțe periculoase (3)și, în special, articolul 10 al acesteia,
întrucât este necesar să se stabilească norme metodologice privind sistemul de marcare prevăzut la articolul 4 din Directiva 91/157/CEE;
întrucât aparatele nu trebuie să fie marcate deoarece anexa II la Directiva 91/157/CEE prevede un sistem de informare special pentru aparatele din care consumatorul nu poate înlătura cu ușurință bateria sau acumulatorul;
întrucât este necesar un simbol clar care să indice faptul că bateriile sau acumulatorii prevăzuți de Directiva 91/157/CEE se colectează separat de alte deșeuri menajere;
întrucât utilizarea acestui simbol pentru bateriile și acumulatorii care fac obiectul Directivei 91/157/CEE trebuie să fie protejată;
întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul emis de Comitetului privind adaptarea la progresul științific și tehnic a legislației comunitare în materie de deșeuri,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
(1) Prezenta directivă stabilește normele metodologice privind sistemul de marcare prevăzut la articolul 4 din Directiva 91/157/CEE privind bateriile și acumulatorii prevăzuți de directiva menționată, importați sau fabricați spre a fi vânduți în Comunitate de la 1 ianuarie 1994.
(2) Bateriile și acumulatorii menționați la alineatul (1) care sunt fabricați sau importați în Comunitate înainte de 1 ianuarie 1994 pot fi comercializați fără simbolurile prevăzute la articolele 2 și 3 până la 31 decembrie 1995.
Articolul 2
Simbolul indicând colectarea separată constă dintr-un container cu rotile barat cu o cruce, ca în imaginile de mai jos:
Decizia privind selectarea simbolului ce urmează a fi utilizat pe bateriile și acumulatorii care fac obiectul Directivei 91/157/CEE se ia de către persoana care răspunde de marcare, astfel cum este definită la articolul 5 din prezenta directivă. Utilizarea celor două simboluri se consideră echivalentă în întreaga Comunitate. Statele membre informează publicul despre înțelesul ambelor simboluri și le atribuie un statut identic în dispozițiile de drept intern privind bateriile și acumulatorii prevăzuți de Directiva 91/157/CEE. Utilizarea unuia sau altuia dintre aceste simboluri nu constituie un mijloc de discriminare arbitrară sau o restricție deghizată în comerțul dintre statele membre.
Articolul 3
Simbolul indicând conținutul de metale grele constă din simbolul chimic al metalului în cauză, Hg, Cd sau Pb, în conformitate cu tipul de baterie sau acumulator, astfel cum se prevede în anexa I la Directiva 91/157/CEE.
Articolul 4
(1) Simbolul descris în articolul 2 acoperă 3 % din suprafața laturii celei mai mari a bateriei sau acumulatorului până la o dimensiunea maximă de 5 × 5 cm. Pentru baterii cilindrice simbolul trebuie să acopere 3 % din jumătatea suprafeței bateriei sau a acumulatorului și trebuie să aibă o dimensiune maximă de 5 × 5 cm.
Atunci când dimensiunea bateriei sau a acumulatorului este astfel încât simbolul este mai mic de 0,5 × 0,5 cm, nu este necesară marcarea bateriei sau a acumulatorului, însă pe ambalaj se tipărește un simbol măsurând 1 × 1 cm.
(2) Simbolul menționat la articolul 3 se tipărește sub simbolul menționat la articolul 2. Simbolul acoperă o suprafață de cel puțin un sfert din dimensiunea simbolului descris la alineatul (1) din prezentul articol.
(3) Simbolurile se tipăresc în mod vizibil, lizibil și de neșters.
Articolul 5
Statele membre iau toate măsurile necesare pentru ca marcarea să fie efectuată cu respectarea dispozițiilor prezentei directive de către producător sau de reprezentantul său autorizat stabilit în statul membru în cauză sau, în caz contrar, de către persoana care răspunde de introducerea pe piața națională a bateriilor și a acumulatorilor.
Articolul 6
Statele membre adoptă măsurile corespunzătoare pentru a asigura aplicarea deplină a tuturor dispozițiilor prezentei directive, în special în ceea ce privește respectarea simbolurilor menționate la articolele 2 și 3. Statele membre stabilesc sancțiunile ce urmează a fi aplicate în cazul încălcării măsurilor adoptate pentru a se conforma prezentei directive; astfel de sancțiuni trebuie să fie efective, proporționale și descurajante prin efectul lor.
Articolul 7
Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 1993. Ele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 8
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 4 octombrie 1993.
Pentru Comisie
Yannis PALEOKRASSAS
Membru al Comisiei
(1) JO L 194, 25.7.1975, p. 39.
(2) JO L 377, 31.12.1991, p. 48.
(3) JO L 78, 26.3.1991, p. 38.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
96 |
31993L0095
L 276/11 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/95/CEE A CONSILIULUI
din 29 octombrie 1993
de modificare a Directivei 89/686/CEE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la echipamentul individual de protecție (EIP)
CONSILIUL COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
în cooperare cu Parlamentul European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât, în temeiul Directivei 89/686/CEE (4), trebuie să fie adoptate măsurile necesare pentru realizarea pieței interne a echipamentelor individuale de protecție (EIP);
întrucât articolul 5 alineatul (3) din directiva respectivă prevede, în absența unor standarde armonizate, continuarea aplicării în mod tranzitoriu, până la 31 decembrie 1992, a regimurilor naționale în vigoare deja la data adoptării directivei, pentru EIP;
întrucât rezultă din informațiile primite de la statele membre și din domeniul profesional în cauză că perioada de tranziție este prea scurtă pentru a permite aplicarea corectă a directivei;
întrucât standardele armonizate vor contribui semnificativ la facilitarea introducerii pe piață și a liberei circulații a echipamentului individual de protecție;
întrucât, cu toate acestea, unele dintre standardele armonizate nu vor fi disponibile la data aplicării Directivei 89/686/CEE; întrucât, în consecință, nu se poate asigura instituirea și uniformitatea unei piețe unice a acestor produse;
întrucât introducerea unui nou sistem de control și certificare și stabilirea dispozițiilor și mecanismelor necesare pentru buna funcționare a directivei nu sunt suficient de avansate;
întrucât absența standardelor armonizate ar putea duce la o situație în care să nu se mai asigure un grad adecvat de protecție și control de conformitate în ceea ce privește căștile utilizatorilor de autovehicule pe două roți; întrucât protecția persoanelor în eventualitatea unui accident ar putea fi astfel pusă în pericol; întrucât, pentru a evita reducerea siguranței și controlului, respectivele căști ar trebui excluse din sfera de aplicare a Directivei 89/686/CEE, până la introducerea unor cerințe specifice pentru căștile în cauză,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 89/686/CEE, se modifică după cum urmează:
1. |
Articolul 5 alineatul (3) se elimină. |
2. |
În articolul 8 alineatul (4) litera (a), ultima liniuță se elimină. |
3. |
Articolul 16 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 16 (1) Înainte de 1 decembrie 1991, statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta. Statele membre aplică măsurile în cauză de la 1 iulie 1992. (2) De asemenea, statele membre permit, pentru o perioadă de până la 30 iunie 1995, introducerea pe piață și darea în folosință a EIP conforme cu normele administrative interne în vigoare pe teritoriul lor la 30 iunie 1992. (3) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.”. |
4. |
În anexa I se adaugă următorul punct 5:
|
Articolul 2
(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive în termen de trei luni de la adoptarea prezentei directive. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 3
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 26 octombrie 1993.
Pentru Consiliu
Președintele
R. URBAIN
(1) JO C 36, 10.2.1993, p. 18.
(2) JO C 194, 19.7.1993, p. 154 și Decizia din 27 octombrie 1993 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).
(3) JO C 129, 10.5.1993, p. 1.
(4) JO L 399, 30.12.1989, p. 18.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
98 |
31993D0583
L 279/39 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DECIZIA COMISIEI
din 28 iulie 1993
de stabilire a listei de produse prevăzute la articolul 8 din Regulamentul (CEE) nr. 339/93 al Consiliului
(93/583/CEE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 339/93 al Consiliului din 8 februarie 1993 privind controalele de conformitate cu normele aplicabile în materie de siguranță a produselor, în special articolul 8 (1),
întrucât Regulamentul (CEE) nr. 339/93 dispune că va fi întocmită de către Comisie o listă a produselor incluse cu precădere în domeniul de aplicare a articolului 2 liniuța a doua, în conformitate cu procedura menționată la articolul 9;
întrucât această listă trebuie întocmită și actualizată pe baza experienței și a normelor privind siguranța produsului și în cadrul normelor comunitare;
întrucât a reieșit din lucrările pregătitoare referitoare la regulamentul respectiv și din cele referitoare la eliminarea controalelor la frontierele interne că statele membre acordă o deosebită atenție jucăriilor, produselor medicamentoase și produselor alimentare în cadrul controalelor de conformitate cu normele privind siguranța produselor;
întrucât jucăriile sunt produse care se adresează unei categorii deosebit de vulnerabile de consumatori, care, luând în considerare comportamentul normal al copiilor, nu manifestă „precauțiile obișnuite” manifestate de consumatorii adulți;
întrucât produsele medicamentoase și produsele alimentare sunt categorii de produse al căror consum influențează în modul cel mai direct sănătatea consumatorilor;
întrucât este necesar prin urmare ca jucăriile, produsele medicamentoase și produsele alimentare să fie incluse pe lista de produse incluse cu precădere în domeniul de aplicare a articolului 2 liniuța a doua din Regulamentul (CEE) nr. 339/93;
întrucât măsurile prevăzute prin prezenta decizie corespund avizului comitetului menționat la articolul 9 din regulamentul menționat,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Lista produselor care intră cu precădere sub incidența articolului 2 liniuța a doua din Regulamentul (CEE) nr. 339/93 cuprinde următoarele categorii de produse:
— |
jucării; |
— |
produsele medicamentoase pentru uz uman; |
— |
produsele medicamentoase pentru uz veterinar; |
— |
produse alimentare |
reglementate de normele comunitare ale căror principale dispoziții sunt menționate, în scop informativ, în anexa la prezenta decizie.
Articolul 2
În termen de o lună de la notificare, statele membre informează Comisia cu privire la dispozițiile pe care le-a adoptat în aplicarea prezentei decizii.
Comisia notifică celorlalte state membre aceste dispoziții.
Articolul 3
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, la 28 iulie 1993.
Pentru Comisie
Raniero VANNI D'ARCHIRAFI
Membru al Comisiei
ANEXĂ
NORMELE COMUNITARE MENȚIONATE LA ARTICOLUL 1
Jucării: Directiva 88/378/CEE (1) a Consiliului
Puncte principale:
Jucăriile care intră sub incidența prezentei decizii sunt definite la articolul 1 din Directiva 88/378/CEE privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la siguranța jucăriilor: anexa I la directiva menționată enumeră acele produse care nu sunt considerate jucării în înțelesul directivei.
Normele comunitare dispun ca jucăriile sau ambalajul lor să poarte marca „CE”, conform articolului 11 din Directiva 88/378/CEE.
Având în vedere faptul că directiva se aplică jucăriilor care urmează să fie introduse pe piață ca atare, marcajul CE este cerut numai pentru:
— |
produse finite care |
— |
sunt prezentate într-un mod (ambalaj, marcaj, etichetă) care arată că ele urmează să fie introduse pe piață fără vreo altă prelucrare viitoare. |
Produse medicamentoase: Directivele 75/319/CEE (2) și 81/851/CEE (3) ale Consiliului
Puncte principale:
În ceea ce privește produsele medicamentoase de uz uman, articolul 16 din Directiva 75/319/CEE modificată dispune că „statele membre iau toate măsurile necesare pentru a se asigura ca fabricarea produselor medicamentoase brevetate să se facă numai cu autorizație (…)” și adaugă că autorizația „este necesară și pentru importurile efectuate de un stat membru din terțe țări”.
Articolul 24 din Directiva 81/851/CEE modificată cuprinde dispoziții similare pentru produsele medicamentoase de uz veterinar.
Eliberarea autorizației depinde de capacitatea și obligația fabricantului și a importatorului de a efectua o serie de analize pentru a se asigura că produsele importate sunt conforme cu normele de comercializare.
Având în vedere că sistemul de autorizare impune analiza tuturor produselor medicamentoase importate, autoritățile vamale pot, în general, să limiteze controlul acestor produse la controlul autorizației menționate (în temeiul directivelor 75/319/CEE și 81/851/CEE).
Produse alimentare: Directiva 79/112/CEE (4) a Consiliului
Puncte principale:
Articolul 11 din Directiva 79/112/CEE modificată privind etichetele, prezentarea și reclama produselor alimentare dispune în mod special ca ambalajul exterior al produselor alimentare pre-ambalate comercializate înainte de a fi vândute consumatorului final sau care sunt destinate restaurantelor, spitalelor și altor unități de deservire asemănătoare trebuie să prezinte cel puțin specificațiile prevăzute la articolul 3 alineatul (1) primul, al patrulea și al șaselea paragraf și, acolo unde este cazul, la articolul 9a. Specificațiile obligatorii sunt: denumirea sub care este vândut produsul, data minimă de valabilitate sau, la produsele cu grad mare de perisabilitate, data precedată de cuvintele „a se folosi înainte de” urmată de descrierea condițiilor de păstrare, numele sau numele firmei și adresa fabricantului sau entității care asigură ambalarea sau a vânzătorului stabilit în cadrul Comunității.
Alte specificații menționate pe etichetă prevăzute prin Directiva 79/112/CEE pot apărea numai pe documentele comerciale care fie însoțesc produsele alimentare, fie sunt trimise înainte sau în același timp cu marfa.
Prezența cerințelor minime privind numele, data, numele sau numele firmei fabricantului, entității care asigură ambalarea sau vânzătorului stabilit în cadrul Comunității este esențială pentru a se asigura că produsul prezentat consumatorului final are eticheta conformă cu Directiva 79/112/CEE, care are drept scop protecția și informarea consumatorilor.
Controlul efectuat de autoritățile vamale privind existența acestor date obligatorii se poate rezuma la următoarele:
— |
ar trebui să țină seama de dispozițiile Directivei 79/112/CEE, în special cele referitoare la denumirea produsului, data și numele persoanei care răspunde de comercializarea produsului, și de excepțiile prevăzute [de ex. articolul 9 alineatul (6) privind renunțarea la cerința privind data]; |
— |
controalele ar trebui să vizeze numai produsele preambalate destinate consumatorului final [nu este necesar ca un „produs alimentar preambalat” în înțelesul definit la articolul 1 alineatul (3) litera (b) să prezinte pe etichetă toate informațiile prevăzute prin Directiva 79/112/CEE atunci când specificațiile minime obligatorii susmenționate apar pe ambalajul exterior]. |
(1) JO L 187, 16.7.1988, p. 1.
(2) JO L 147, 9.6.1975, p. 13.
(3) JO L 317, 6.11.1981, p. 1.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
101 |
31993L0091
L 284/25 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/91/CEE A COMISIEI
din 29 octombrie 1993
de adaptare la progresul tehnic a Directivei 78/316/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la amenajarea interioară a autovehiculelor (identificarea comenzilor, a martorilor și a indicatoarelor)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/53/CEE (2) și, în special, articolul 13 alineatul (2) al celei dintâi,
având în vedere Directiva 78/316/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1977 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la amenajarea interioară a autovehiculelor (identificarea comenzilor, a martorilor și a indicatoarelor) (3) și, în special, articolul 4 al acesteia,
întrucât Directiva 78/316/CEE este una din directivele speciale pentru procedura de omologare CEE de tip, prevăzută de Directiva 70/156/CEE a Consiliului; întrucât, în consecință, prezentei directive i se aplică dispozițiile adoptate în Directiva 70/156/CEE cu privire la sistemele, componentele și unitățile tehnice separate ale vehiculelor;
întrucât articolul 3 alineatul (4) și articolul 4 alineatul (3) din Directiva 70/156/CEE necesită, în special, ca fiecare directivă în parte să aibă atașată o fișă de informații care cuprinde punctele relevante din anexa I la directiva în cauză și, de asemenea, un certificat de omologare de tip în conformitate cu anexa VI, în scopul prelucrării computerizate a omologării;
întrucât Directiva 76/756/CEE a Consiliului din 27 iulie 1976 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la instalarea dispozitivelor de iluminat și de semnalizare luminoasă ale autovehiculelor și ale remorcilor acestora (4), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 91/663/CEE (5), definește simbolul utilizat pentru identificarea comenzii dispozitivelor de corectare a orientării farurilor și întrucât această identificare trebuie menținută;
întrucât practica a demonstrat că unele cerințe necesită o modificare sau o clarificare, în special prin utilizarea noilor simboluri care sunt în prezent recunoscute internațional și standardizate de Organizația Internațională pentru Standardizare (ISO), precum și prin eliminarea anumitor simboluri care nu mai sunt utilizate; întrucât trebuie luate în considerare și utilizate pe scară largă noile tehnici de identificare constând din utilizarea cuvintelor și prescurtărilor în locul simbolurilor pentru comenzi, martori și indicatoare; întrucât urmează să fie introduse cerințe specifice, în momentul în care vor exista cunoștințe mai detaliate pentru a permite proiectarea pe baza noilor tehnici de identificare;
întrucât dispozițiile prezentei directive sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic, instituit prin Directiva 70/156/CEE,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
(1) Finalul articolului 1 din Directiva 78/316/CEE se modifică după cum urmează:
„… șine și a tractoarelor agricole și forestiere și a tuturor mașinilor mobile.”
(2) Lista anexelor și anexele I, II, III și IV la Directiva 78/316/CEE se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă.
Articolul 2
(1) Începând cu 1 aprilie 1994, din motive legate de amenajările interioare (identificarea comenzilor, a martorilor și a indicatoarelor), statele membre:
— |
nu pot să refuze omologarea CEE de tip sau omologarea națională pentru un tip de autovehicul sau |
— |
nu pot să interzică înmatricularea, vânzarea sau introducerea în circulație a vehiculelor |
dacă amenajările interioare (identificarea comenzilor, a martorilor și a indicatoarelor) corespund cerințelor Directivei 78/316/CEE, modificată de prezenta directivă.
(2) Începând cu 1 octombrie 1995, statele membre:
— |
nu mai acordă omologarea CEE unui tip de vehicul, |
— |
pot refuza acordarea omologării naționale unui tip de vehicul și |
— |
pot refuza înmatricularea, vânzarea și introducerea în circulație a vehiculelor noi care nu sunt însoțite de un certificat de conformitate, în conformitate cu Directiva 70/156/CEE, |
din motive legate de amenajările interioare (identificarea comenzilor, a martorilor și a indicatoarelor), dacă nu sunt îndeplinite cerințele Directivei 78/316/CEE, modificată de prezenta directivă.
Articolul 3
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive înainte de 31 martie 1994. Ele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(3) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 4
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 29 octombrie 1993.
Pentru Comisie
Martin BANGEMANN
Vicepreședinte
(2) JO L 225, 10.8.1992, p. 1.
(4) JO L 262, 27.9.1976, p. 1.
(5) JO L 366, 31.12.1991, p. 17.
ANEXA
În lista anexelor:
— |
se elimină asteriscurile după titlurile anexelor I-IV și notele de subsol aferente; |
— |
titlul anexei V se citește: „Fișă de informații”; |
— |
la sfârșitul listei se adaugă o nouă anexă VI cu următorul titlu: „Certificat de omologare CEE de tip.” |
Anexa I se modifică după cum urmează:
Punctul 2.1 se elimină.
Punctele 2.2 și 2.3 se renumerotează 2.1 și 2.2.
Punctele 2.4-2.6 se elimină.
Punctele 2.7-2.9 se renumerotează 2.3-2.5.
După punctul 2.5 se adaugă următorul punct nou 2.6:
2.6. Dispozitiv de afișare a informațiilor.
«Dispozitiv de afișare a informațiilor» desemnează un dispozitiv de afișare capabil să afișeze mai multe tipuri de informații sau mesaje.”
Punctele 2.10-2.20 se elimină.
Punctul 3.1 se modifică după cum urmează:
„3.1. |
Cererea pentru omologarea CEE a unui tip de vehicul, în ceea ce privește identificarea comenzilor, a martorilor și a indicatoarelor, trebuie depusă de constructor în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE.” |
Punctul 3.2 se modifică după cum urmează:
„3.2. |
În anexa V este prezentat un model de fișă de informații.” |
Punctul 3.2.1 se elimină.
Punctul 4 se modifică după cum urmează:
„4. ACORDAREA OMOLOGĂRII CEE DE TIP
4.1. |
Omologarea CEE de tip se acordă în temeiul articolului 4 alineatul (3) din Directiva 70/156/CEE dacă sunt îndeplinite cerințele corespunzătoare. |
4.2. |
În anexa VI este prezentat un model de certificat de omologare CEE de tip. |
4.3. |
Pentru fiecare tip de vehicul omologat se atribuie un număr de identificare în conformitate cu anexa VII la Directiva 70/156/CEE. Același stat membru nu trebuie să aloce același număr altui tip de vehicul.” |
Punctul 5.1.1: prima teză se modifică după cum urmează:
„Atunci când sunt montate, comenzile, martorii și indicatoarele menționate la anexa II trebuie identificate prin simboluri.”
Punctul 5.1.2 se modifică după cum urmează:
„5.1.2. |
Dacă pentru identificarea comenzilor, a martorilor și a indicatoarelor menționate în anexa III se utilizează simboluri, acestea trebuie să fie în conformitate cu cele indicate în anexa menționată.” |
Punctul 5.1.3 se modifică după cum urmează:
„5.1.3. |
Pentru identificarea comenzilor, a martorilor și a indicatoarelor, altele decât cele menționate în prezenta directivă, pot fi utilizate alte simboluri decât cele prezentate în anexele II și III, cu condiția să nu existe pericolul confuziei cu cele prevăzute în anexele menționate.” |
După punctul 5.1.4 se adaugă următoarele puncte noi:
„5.1.5. |
Pentru afișarea mesajelor din orice sursă poate fi utilizat un dispozitiv de afișare a informațiilor care îndeplinește următoarele cerințe:
|
Punctul 5.2.3 se modifică după cum urmează:
„5.2.3. |
Simbolurile trebuie să se distingă într-o manieră clară de fundal.” |
Punctul 5.2.4 se modifică după cum urmează:
„5.2.4. |
Culorile utilizate pentru martori trebuie să fie cele prevăzute în anexele II și III.” |
După punctul 5.2.4 se adaugă un nou punct 5.2.5:
„5.2.5. |
Atunci când se combină o comandă, un indicator sau un martor, se poate utiliza un simbol comun pentru o astfel de combinație.” |
Punctele 6 și 7 se modifică după cum urmează:
„6. MODIFICĂRILE OMOLOGĂRILOR
6.1. |
În cazul modificării omologărilor acordate în conformitate cu prezenta directivă se aplică dispozițiile articolului 5 din Directiva 70/156/CEE. |
7. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI
7.1. |
Măsurile pentru asigurarea conformității producției trebuie luate în conformitate cu dispozițiile prevăzute la articolul 10 din Directiva 70/156/CEE.” |
Punctele 8 și 9 se elimină.
Anexa II se modifică după cum urmează:
Se elimină notele (a)-(e).
Sub titlu se introduce următoarea teză nouă:
„(Simbolurile sunt în conformitate cu Standardul internațional ISO 2575, ediția a patra –1982-11-15.)”
Simbolurile care apar în figurile 1-29 se înlocuiesc cu cele din figurile 1-23 de mai jos:
Anexa III se modifică după cum urmează:
Nota se elimină.
Sub titlu se introduce următoarea teză nouă:
„(Simbolurile sunt conforme cu standardul internațional ISO 2575, ediția a patra 1982-11-15).”
Simbolurile care apar în figurile 1 și 2 se înlocuiesc cu cele din figurile 1-11 de mai jos:
Anexa V se elimină și se înlocuiește cu următoarea anexă V. Se adaugă în continuare o nouă anexă VI.
„ANEXA V
„ANEXA VI
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
121 |
31993L0105
L 294/21 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/105/CE A COMISIEI
din 25 noiembrie 1993
pentru adoptarea anexei VII D care conține informațiile necesare pentru dosarul tehnic menționat la articolul 12 din directiva de efectuare a celei de-a șaptea modificări a Directivei 67/548/CEE a Consiliului
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/72/CEE a Comisiei (2) și, în special, articolul 12 al acesteia,
întrucât, în conformitate cu dispozițiile Directivei 67/548/CEE, introducerea pe piață a oricărei noi substanțe trebuie anunțată autorităților competente din statele membre prin intermediul unei notificări conținând anumite informații, inclusiv un dosar tehnic; întrucât articolul 12 din directiva menționată prevede adoptarea unor dispoziții specifice privind dosarele tehnice pentru polimeri;
întrucât este necesar ca dosarul tehnic să conțină un pachet de teste pentru polimeri care să furnizeze informațiile necesare la evaluarea riscurilor previzibile pentru om și mediu;
întrucât se impune gruparea polimerilor în familii pentru a evita teste suplimentare, fiind astfel necesară doar testarea membrilor reprezentativi ai unei familii; întrucât astfel de teste reprezentative trebuie să asigure un grad ridicat de protecție;
întrucât, pentru anumiți polimeri cu masă moleculară ridicată, se justifică din punct de vedere științific și se impune definirea unui pachet de teste redus (PTR);
întrucât trebuie definite anumite criterii pentru identificarea polimerilor cu masă moleculară ridicată pentru care se consideră că este suficient un pachet de teste redus;
întrucât aceste criterii trebuie să asigure un grad ridicat de protecție pentru om și mediu, garantând în același timp că industria va fi în continuare stimulată să investească în elaborarea de polimeri noi și de calitate mai bună;
întrucât experiența în ceea ce privește notificarea polimerilor este limitată, iar cunoașterea riscurilor asociate acestor substanțe este incompletă, s-ar putea impune, în consecință, revizuirea criteriilor stricte pentru polimeri PTR pe baza experienței acumulate cu ocazia notificărilor efectuate în conformitate cu noile cerințe specifice prevăzute de prezenta directivă;
întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului instituit în temeiul articolului 29 din Directiva 67/548/CEE,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Anexa la prezenta directivă se inserează în anexa VII la Directiva 67/548/CEE sub forma anexei VII D.
Articolul 2
(1) Statele membre adoptă și publică dispozițiile necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 decembrie 1993. Ele informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Adoptată la Bruxelles, 25 noiembrie 1993.
Pentru Comisie
Yannis PALEOKRASSAS
Membru al Comisiei
(2) JO L 258, 16.10.1993, p. 29.
ANEXĂ
„ANEXA VII D
DISPOZIȚII SPECIFICE PRIVIND DOSARELE TEHNICE (NIVEL DE BAZĂ) CONȚINUTE ÎN NOTIFICĂRILE PREVĂZUTE LA ARTICOLUL 12
A. În sensul prezentei anexe
— |
«homopolimer» reprezintă un polimer constituit dintr-un singur tip de unitate monomer; |
— |
«copolimer» reprezintă un polimer constituit din mai multe tipuri de unități monomer; |
— |
«polimer care poate fi supus unui pachet de teste redus» («polimer PTR») reprezintă un polimer care îndeplinește criteriile stabilite la punctul C.2; |
— |
«familie de polimeri» reprezintă un grup de polimeri (homopolimeri sau copolimeri) cu mase moleculare medii în număr diferite sau compoziții diferite datorită numărului diferit de unități monomer. Diferența de masă moleculară medie în număr sau de compoziție nu este determinată de fluctuațiile accidentale legate de proces, ci de modificările deliberate ale condițiilor procesului, procesul în sine rămânând același; |
— |
«Mn» reprezintă masa moleculară medie în număr; |
— |
«M» reprezintă masa moleculară. |
B. Abordare pe familie
Pentru a evita testele care nu sunt necesare, polimerii se pot grupa în familii.
Această idee presupune testarea membrilor reprezentativi ai unei familii având:
— |
Mn variabil pentru homopolimeri sau |
— |
compoziție variabilă cu Mn aproximativ constant pentru copolimeri sau |
— |
pentru Mn > 1 000, Mn variabil cu o compoziție aproximativ constantă pentru copolimeri. |
În anumite cazuri în care efectele observate la membrii reprezentativi diferă în funcție de Mn sau de compoziție, este necesară efectuarea de teste suplimentare pe alți membri reprezentativi.
Informații necesare pentru dosarul tehnic prevăzut la articolul 12
În cazul în care furnizarea de informații nu este posibilă din punct de vedere tehnic sau nu este necesară din punct de vedere științific, se impune prezentarea clară a motivelor și acceptarea lor de către autoritățile competente.
Informațiile pertinente disponibile privind proprietățile unuia sau mai multor monomeri pot fi luate în considerare pentru evaluarea proprietăților polimerului.
Fără să aducă atingere dispozițiilor articolului 3 alineatul (1) din Directiva 67/548/CEE, testele trebuie efectuate în conformitate cu metodele recunoscute și recomandate de organismele internaționale competente, în cazul în care există astfel de recomandări.
Se indică numele organismului sau organismelor responsabile de realizarea studiilor.
C.1. POLIMERI SUPUȘI UNUI PACHET DE TESTE STANDARD
C.1.1. Polimeri introduși pe piața Comunității în cantități mai mari sau egale cu o tonă pe an sau în cantități totale mai mari sau egale cu cinci tone
Pe lângă informațiile și testele stabilite la articolul 7 alineatul (1) și prevăzute în anexa VII A, sunt necesare următoarele informații specifice polimerilor:
1. IDENTITATEA SUBSTANȚEI
1.2.1. Masa moleculară medie numerică
1.2.2. Distribuția masei moleculare (DMM)
1.2.3. Identitatea și concentrația monomerilor și a substanțelor de plecare care se găsesc sub formă legată în polimer
1.2.4. Indicarea grupelor terminale și identitatea și frecvența grupelor funcționale reactive
1.3.2.1. Identitatea monomerilor care nu au reacționat
1.3.3.1. Procentul monomerilor care nu au reacționat
2. INFORMAȚII PRIVIND SUBSTANȚA
2.1.1.5. Precizarea, însoțită de informații relevante, dacă polimerul a fost conceput pentru a fi biodegradabil
3. PROPRIETĂȚILE FIZICO-CHIMICE ALE SUBSTANȚEI
3.6.1. Capacitatea de extragere în apă
Fără a aduce atingere articolului 16 alineatul (1) din Directiva 67/548/CEE, pot fi necesare teste suplimentare în anumite cazuri, de exemplu:
— |
stabilitate la lumină dacă polimerul nu este special conceput ca stabil la lumină; |
— |
capacitatea de extragere pe termen lung (test de lixiviere); în funcție de rezultatele acestui test, se pot solicita teste adecvate ale capacității de lixiviere, de la caz la caz. |
C.1.2. Polimeri introduși pe piața Comunității în cantități mai mici de o tonă pe an sau în cantități totale mai mici de cinci tone, dar mai mari sau egale cu o sută de kilograme pe an sau în cantități totale mai mari sau egale cu cinci sute de kilograme pe an
Pe lângă informațiile și testele menționate la articolul 8 alineatul (1) și prevăzute la anexa VII B, sunt necesare următoarele informații specifice polimerilor:
1. IDENTITATEA SUBSTANȚEI
1.2.1. Masa moleculară medie numerică
1.2.2. Distribuția masei moleculare (DMM)
1.2.3. Identitatea și concentrația monomerilor și a substanțelor de plecare care se găsesc sub formă legată în polimer
1.2.4. Indicarea grupelor terminale și identitatea și frecvența grupelor funcționale reactive
1.3.2.1. Identitatea monomerilor care nu au reacționat
1.3.3.1. Procentul monomerilor care nu au reacționat
2. INFORMAȚII PRIVIND SUBSTANȚA
2.1.1.5. Precizarea, însoțită de informații relevante, dacă polimerul a fost conceput pentru a fi biodegradabil
3. PROPRIETĂȚI FIZICO-CHIMICE ALE SUBSTANȚEI
3.6.1. Capacitatea de extragere în apă
C.1.3. Polimeri introduși pe piața Comunității în cantități mai mici de 100 kilograme pe an sau în cantități totale mai mici de 500 kilograme
Pe lângă informațiile și testele prevăzute la articolul 8 alineatul (2) și prevăzute la anexa VII C, sunt necesare următoarele informații specifice polimerilor:
1. IDENTITATEA SUBSTANȚEI
1.2.1. Masă moleculară medie numerică
1.2.2. Distribuția masei moleculare (DMM)
1.2.3. Identitatea și concentrația monomerilor și a substanțelor de plecare care se găsesc sub formă legată în polimer
1.2.4. Indicarea grupelor terminale și identitatea și frecvența grupelor funcționale reactive
1.3.2.1. Identitatea monomerilor care nu reacționează
1.3.3.1. Procentul monomerilor care nu reacționează
2. INFORMAȚII PRIVIND SUBSTANȚA
2.1.1.5. Precizarea, însoțită de informații relevante, dacă polimerul a fost conceput pentru a fi biodegradabil
C.2. POLIMERI CARE POT FI SUPUȘI UNUI PACHET DE TESTE REDUS
În anumite condiții, nivelul de bază al pachetului de teste pentru polimeri poate fi redus.
Substanțele cu o masă moleculară medie numerică ridicată, un conținut redus de specii cu masă moleculară mică și o solubilitate/capacitate de extragere scăzută sunt considerate nebiodisponibile. În consecință, se utilizează următoarele criterii pentru determinarea polimerilor care pot fi supuși unui pachet de teste redus:
Pentru polimerii care nu sunt ușor degradabili introduși pe piața Comunității în cantități mai mari sau egale cu o tonă pe an sau în cantități totale mai mari sau egale cu cinci tone, următoarele criterii definesc polimerii care pot fi supuși unui pachet de teste redus:
I. |
Masa moleculară medie numerică ridicată (Mn) (1); |
II. |
Capacitatea de extragere în apă (3.6.1) Mai mică de 10 mg/l, fără a se lua în calcul contribuțiile aditivilor și ale impurităților; |
III. |
Mai puțin de 1 % au M < 1 000; procentul se referă doar la monomeri și la moleculele (componentele) derivate direct din monomeri, excluzând alte componente, precum aditivii sau impuritățile. |
În cazul în care sunt îndeplinite toate aceste criterii, se consideră că polimerul poate fi supus unui pachet de teste redus.
În cazul polimerilor care nu sunt ușor degradabili introduși pe piața comunitară în cantități mai mici de o tonă pe an sau în cantități totale mai mici de cinci tone, este suficientă îndeplinirea criteriilor I și II pentru ca polimerul să poată fi supus unui pachet de teste redus.
În cazul în care nu se poate demonstra îndeplinirea criteriilor cu ajutorul testelor impuse, solicitantul trebuie să demonstreze îndeplinirea lor prin alte mijloace.
În anumite condiții, pot fi necesare teste toxicologice sau ecotoxicologice în acest sens.
C.2.1. Polimeri introduși pe piața Comunității în cantități mai mari sau egale cu o tonă pe an sau în cantități totale mai mari sau egale cu cinci tone
0. Identitatea fabricantului și identitatea solicitantului. Localizarea spațiului de producție
Pentru substanțele produse în afara Comunității și pentru care, în scopul notificării, solicitantul a fost desemnat drept reprezentant unic al producătorului, identitatea și adresa importatorilor care introduc substanța în Comunitate.
1. IDENTITATEA SUBSTANȚEI
1.1. Denumirea
1.1.1. Denumirea din nomenclatura IUPAC
1.1.2. Alte denumiri (denumirea uzuală, denumirea comercială, abreviere)
1.1.3. Numărul și denumirea CAS (în cazul în care sunt disponibile)
1.2. Formula moleculară și structurală
1.2.1. Masa moleculară medie numerică
1.2.2. Distribuția masei moleculare (DMM)
1.2.3. Identitatea și concentrația monomerilor și a substanțelor de plecare care se găsesc sub formă legată în polimer
1.2.4. Indicarea grupelor terminale și identitatea și frecvența grupelor funcționale reactive
1.3. Compoziția substanței
1.3.1. Gradul de puritate (%)
Natura impurităților, inclusiv derivați
1.3.2.1. Identitatea monomerilor care nu reacționează
Procentul impurităților principale (semnificative)
1.3.3.1. Procentul monomerilor care nu reacționează
1.3.4. Dacă substanțele conțin un agent stabilizator, un inhibitor sau alți aditivi, trebuie specificate: natura, ordinul de mărime: … ppm, …%
1.3.5. Date spectrale (UV, IR, RMN sau spectru de masă)
1.3.6.1. CPG (cromatografie de permeație a gelului)
1.4. Metode de detectare și determinare
Descrierea completă a metodelor utilizate sau precizarea referințelor bibliografice
Pe lângă precizarea metodelor de detecție și de determinare, solicitantul prezintă metodele de analiză pe care le cunoaște și care permit detectarea substanței și a produșilor ei de transformare după evacuarea lor în mediu și determinarea expunerii umane directe.
2. INFORMAȚII PRIVIND SUBSTANȚA
2.0. Producția
Informațiile furnizate în prezenta secțiune ar trebui să fie suficiente pentru a permite evaluarea aproximativă, dar realistă, a riscurilor pe care procesul de producție le poate avea asupra mediului și a oamenilor. Nu se cer detalii precise privind procesul de producție, în special cu privire la aspectul comercial.
2.0.1. Procese tehnologice utilizate în producție
2.0.2. Estimarea expunerii în ceea ce privește producția:
— |
mediul de lucru; |
— |
mediul înconjurător. |
2.1. Utilizări propuse
Informațiile furnizate în prezenta secțiune ar trebui să fie suficiente pentru a permite evaluarea aproximativă, dar realistă, a riscurilor pe care utilizările propuse/prevăzute le pot avea asupra mediului și a oamenilor.
Tipuri de utilizare: descrierea funcției și a efectelor urmărite
2.1.1.1. Procesul sau procesele tehnologice legate de utilizarea substanței (dacă se cunosc)
2.1.1.2. Estimare sau estimări ale expunerii legate de utilizare (dacă se cunosc):
— |
mediul de lucru; |
— |
mediul înconjurător. |
2.1.1.3. Forma sub care se introduce pe piață substanța: substanță, preparat, produs
2.1.1.4. Concentrația de substanță din preparatele sau produsele introduse pe piață (dacă se cunoaște)
2.1.2. Domenii de aplicare cu o defalcare aproximativă:
— |
industrie; |
— |
agricultură și artizanat; |
— |
utilizare de către publicul larg. |
2.1.3. Identitatea clienților (dacă este cazul și dacă se cunoaște)
2.1.4. Cantitatea și compoziția deșeurilor rezultate din utilizările propuse (dacă se cunosc)
2.2. Producție și importuri prevăzute pentru fiecare dintre utilizările sau domeniile de aplicare preconizate
2.2.1. Producția și importurile globale în tone pe an:
— |
primul an calendaristic; |
— |
anii calendaristici următori. |
Pentru substanțele produse în afara Comunității și pentru care, în scopul notificării, solicitantul a fost desemnat drept reprezentant unic al producătorului, această informație trebuie furnizată pentru fiecare dintre importatorii identificați la punctul 0 de mai sus.
2.2.2. Producție și importuri, clasificate în conformitate cu punctele 2.1.1 și 2.1.2, exprimate în procente:
— |
primul an calendaristic; |
— |
anii calendaristici următori. |
2.3. Metode și precauții recomandate în ceea ce privește:
2.3.1. Manipularea
2.3.2. Depozitarea
2.3.3. Transportul
2.3.4. Incendiul (natura gazelor de combustie sau piroliză, acolo unde utilizările propuse o justifică)
2.3.5. Alte pericole, în special reacția chimică cu apa
2.3.6. Dacă este cazul, informații privind riscul ca substanța să explodeze atunci când se prezintă sub formă de praf
2.4. Măsuri de urgență în cazul scurgerilor accidentale
2.5. Măsuri de urgență în cazul vătămării persoanelor (de exemplu, otrăvire)
2.6. Ambalarea
3. PROPRIETĂȚI FIZICO-CHIMICE ALE SUBSTANȚEI
3.0. Starea substanței la 20 °C și 101,3 kPa
3.1. Punctul de topire (de exemplu, din testul de stabilitate termică)
3.3. Densitate relativă
3.6.1. Capacitatea de extragere în apă
3.10. Inflamabilitate
3.11. Proprietăți explozive
3.12. Temperatura de autoaprindere
3.15. Granulometrie:
Pentru substanțele care pot fi introduse pe piață sub o formă care dă naștere riscului expunerii prin inhalare, se impune realizarea unui test de stabilire a granulometriei substanței în forma în care este introdusă pe piață.
3.16. Stabilitate termică
3.17 Capacitate de extragere în:
— |
apă la pH 2 și 9 și la 37 °C; |
— |
ciclohexan. |
4. STUDII TOXICOLOGICE
De la caz la caz și fără a întârzia acceptarea notificării, autoritățile competente pot solicita realizarea unor anumite teste în funcție de prezența grupelor reactive, caracteristicile structurale/fizice, cunoașterea proprietăților componentelor cu masă moleculară mică ale polimerului sau posibilitățile de expunere. Se pot solicita în special teste de toxicitate prin inhalare (de exemplu, 4.1.2 sau 4.2.1), dacă există posibilitatea expunerii la acest pericol.
5. STUDII ECOTOXICOLOGICE
De la caz la caz și fără a întârzia acceptarea notificării, autoritățile competente pot solicita realizarea unor anumite teste în funcție de prezența grupelor reactive, caracteristicile structurale/fizice, cunoașterea proprietăților componentelor cu masă moleculară mică ale polimerului sau posibilitățile de expunere. Se pot solicita în special următoarele teste suplimentare:
— |
stabilitate la lumină, dacă polimerul nu este special conceput ca stabil la lumină; |
— |
capacitatea de extragere pe termen lung (test de lixiviere). În funcție de rezultatele acestui test, se pot solicita teste adecvate ale capacității de lixiviere, de la caz la caz. |
6. POSIBILITATEA DE NEUTRALIZARE A SUBSTANȚEI
6.1. La nivel industrie/artizanat
6.1.1. Posibilitatea de reciclare
6.1.2. Posibilitatea de neutralizare a efectelor nefavorabile
6.1.3. Posibilitatea de distrugere:
— |
evacuare controlată; |
— |
incinerare; |
— |
stație de epurare a apei; |
— |
altele. |
6.2. Pentru publicul larg
6.2.1. Posibilitatea de reciclare
6.2.2. Posibilitatea de neutralizare a efectelor nefavorabile
6.2.3. Posibilitatea de distrugere:
— |
evacuare controlată; |
— |
incinerare; |
— |
stație de epurare a apei; |
— |
altele. |
C.2.2. Polimeri introduși pe piața Comunității în cantități mai mici de o tonă pe an sau în cantități totale mai mici de cinci tone
0. IDENTITATEA PRODUCĂTORULUI ȘI IDENTITATEA SOLICITANTULUI. LOCALIZAREA SPAȚIULUI DE PRODUCȚIE
Pentru substanțele produse în afara Comunității, pentru care, în scopul notificării, solicitantul a fost desemnat drept reprezentant unic al producătorului, identitatea și adresa importatorilor care introduc substanța în Comunitate.
1. IDENTITATEA SUBSTANȚEI
1.1. Denumirea
1.1.1. Denumirea din nomenclatura IUPAC
1.1.2. Alte denumiri (denumirea uzuală, denumirea comercială, abreviere)
1.1.3. Numărul și denumirea CAS (în cazul în care sunt disponibile)
1.2. Formula moleculară și structurală
1.2.1. Masa moleculară medie numerică
1.2.2. Distribuția masei moleculare (DMM)
1.2.3. Identitatea și concentrația monomerilor și a substanțelor de plecare care se găsesc sub formă legată în polimer
1.2.4. Indicarea grupelor terminale și identitatea și frecvența grupelor funcționale reactive
1.3. Compoziția substanței
1.3.1. Gradul de puritate (%)
Natura impurităților, inclusiv derivați
1.3.2.1. Identitatea monomerilor care nu reacționează
Procentul impurităților principale (semnificative)
1.3.3.1. Procentul monomerilor care nu reacționează
1.3.4. Dacă substanțele conțin un agent stabilizator, un inhibitor sau alți aditivi, trebuie specificate: natura, ordinul de mărime: …ppm, …%
1.3.5. Date spectrale (UV, IR, RMN sau spectru de masă)
1.3.6.1. CPG (cromatografie de permeație a gelului)
1.4. Metode de detectare și determinare
Descrierea completă a metodelor utilizate sau precizarea referințelor bibliografice
Pe lângă precizarea metodelor de detecție și de determinare, solicitantul prezintă metodele de analiză pe care le cunoaște și care permit detectarea substanței și a produșilor ei de transformare după evacuarea lor în mediu și determinarea expunerii umane directe.
2. INFORMAȚII PRIVIND SUBSTANȚA
2.0. Producția
Informațiile furnizate în prezenta secțiune ar trebui să fie suficiente pentru a permite evaluarea aproximativă, dar realistă, a riscurilor pe care procesul de producție le poate avea asupra mediului și a oamenilor. Nu se cer detalii precise privind procesul de producție, în special cu privire la aspectul comercial.
2.0.1. Procesele tehnologice utilizate în producție
2.0.2. Estimarea expunerii în ceea ce privește producția:
— |
mediu de lucru; |
— |
mediu înconjurător. |
2.1. Utilizări propuse
Informațiile furnizate în prezenta secțiune ar trebui să fie suficiente pentru a permite evaluarea aproximativă, dar realistă, a riscurilor pe care utilizările propuse/prevăzute le pot avea asupra mediului și a oamenilor.
Tipuri de utilizare: descrierea funcției și a efectelor urmărite
2.1.1.1. Procesul sau procesele tehnologice legate de utilizarea substanței (dacă se cunosc)
2.1.1.2. Estimarea sau estimările expunerii legate de utilizare (dacă se cunosc)
— |
mediul de lucru; |
— |
mediul înconjurător. |
2.1.1.3. Forma sub care se introduce pe piață substanța: substanță, preparat, produs
2.1.1.4. Concentrația de substanță din preparatele sau produsele introduse pe piață (dacă se cunoaște)
2.1.2. Domenii de aplicare cu o defalcare aproximativă:
— |
industrie; |
— |
agricultură și artizanat; |
— |
utilizare de către publicul larg. |
2.1.3. Identitatea clienților (dacă este cazul și dacă se cunoaște)
2.1.4. Cantitatea și compoziția deșeurilor rezultate din utilizările propuse (dacă se cunosc)
2.2. Producție și importuri prevăzute pentru fiecare dintre utilizările sau domeniile de aplicare preconizate
2.2.1. Producția și importurile globale în tone pe an:
— |
primul an calendaristic; |
— |
anii calendaristici următori. |
Pentru substanțele produse în afara Comunității și pentru care, în scopul notificării, solicitantul a fost desemnat drept singurul reprezentant al fabricantului, această informație trebuie furnizată pentru fiecare dintre importatorii identificați la punctul 0 de mai sus.
2.2.2. Producție și importuri, clasificate în conformitate cu punctul 2.1.2 exprimate în procente:
— |
primul an calendaristic; |
— |
anii calendaristici următori. |
2.3. Metode și precauții recomandate în ceea ce privește:
2.3.1. Manipularea
2.3.2. Depozitarea
2.3.3. Transportul
2.3.4. Incendiul (natura gazelor de combustie sau piroliză, acolo unde utilizările propuse o justifică)
2.3.5. Alte pericole, în special reacția chimică cu apa
2.3.6. Dacă este cazul, informații privind riscul ca substanța să explodeze atunci când se prezintă sub formă de praf
2.4. Măsuri de urgență în cazul scurgerilor accidentale
2.5. Măsuri de urgență în cazul vătămării persoanelor (de exemplu, otrăvire)
2.6. Ambalarea
3. PROPRIETĂȚI FIZICO-CHIMICE ALE SUBSTANȚEI
3.0. Starea substanței la 20 °C și 101,3 kPa
3.1. Punctul de topire (de exemplu, din testul de stabilitate termică)
3.6.1. Capacitatea de extragere în apă
3.10. Inflamabilitate”
(1) Autoritățile care primesc notificarea decid pe propria răspundere dacă polimerul îndeplinește sau nu acest criteriu.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
129 |
31993L0111
L 310/41 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/111/CE A COMISIEI
din 10 decembrie 1993
de modificare a Directivei 93/10/CEE privind materialele și obiectele fabricate din folie de celuloză regenerată care vin în contact cu produsele alimentare
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene,
având în vedere Directiva 89/109/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre privind materialele și obiectele destinate să vină în contact cu produsele alimentare (1), în special articolul 3,
întrucât articolul 2 din Directiva 92/15/CEE a Comisiei (2) interzice, începând de la 1 iulie 1994, comercializarea și utilizarea foliei de celuloză regenerată care vine în contact cu produsele alimentare și care nu este în conformitate cu Directiva 83/229/CEE a Consiliului (3);
întrucât articolul 5 din Directiva 93/10/CEE a Comisiei (4) interzice, începând de la 1 ianuarie 1994, comercializarea și utilizarea produsului menționat care nu respectă prezenta directivă și nici Directiva 83/229/CEE;
întrucât articolul 5 din Directiva 93/10/CEE trebuie, de aceea, modificat pentru eliminarea neconcordanțelor între datele de interzicere prevăzute la Directivele 92/15/CEE și 93/10/CEE;
întrucât măsurile prevăzute de prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului permanent pentru produse alimentare,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Articolul 5 alineatul (1) a doua liniuță din Directiva 93/10/CEE se înlocuiește cu următoarele:
„— |
interzic, începând de la 1 ianuarie 1994, comercializarea și utilizarea foliei de celuloză regenerată care vine în contact cu Comisiei și care nu este conformă cu prezenta directivă și nici cu Directiva 83/229/CEE, cu excepția sortimentului de folie interzis de Directiva 92/15/CEE începând de la 1 iulie 1994.” |
Articolul 2
Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 decembrie 1993.
Pentru Comisie
Martin BANGEMANN
Membru al Comisiei
(1) JO L 40, 11.2.1989, p. 38.
(2) JO L 102, 16.4.1992, p. 44.
(3) JO L 123, 11.5.1983, p. 31.
(4) JO L 93, 17.4.1993, p. 27.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
130 |
31993L0112
L 314/38 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/112/CE A COMISIEI
din 10 decembrie 1993
de modificare a Directivei 91/155/CEE a Comisiei pentru definirea și stabilirea, în conformitate cu articolul 10 din Directiva 88/379/CEE a Consiliului, a normelor metodologice privind sistemul specific de informare referitor la preparatele periculoase
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 88/379/CEE a Consiliului din 7 iunie 1988 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea preparatelor periculoase (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/18/CEE a Comisiei (2) și, în special, articolul 10 alineatul (2) al acesteia,
întrucât articolul 10 alineatul (2) din Directiva 88/379/CEE prevede stabilirea de norme metodologice de către Comisie pentru instituirea unui sistem de informare sub formă de fișe tehnice de securitate referitoare la preparatele periculoase; întrucât, prin urmare, Directiva 91/155/CEE a Comisiei (3) a stabilit astfel de norme metodologice;
întrucât Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la substanțe periculoase (4), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 92/21/CEE a Comisiei (5) și, în special, articolul 27 al acesteia prevede stabilirea de către Comisie de norme generale cu privire la elaborarea, distribuirea, conținutul și formatul fișelor tehnice de securitate referitoare la substanțele periculoase;
întrucât este oportun ca normele referitoare la fișele tehnice de securitate să fie aceleași pentru substanțe și pentru preparate; întrucât acest aspect a fost prevăzut în Directiva 91/155/CEE; întrucât, prin urmare, este necesar să se modifice Directiva 91/155/CEE în acest sens;
întrucât este necesar să se aducă anumite modificări anexei, pentru a se asigura protecția mediului;
întrucât, date fiind modificările aduse Directivei 91/155/CEE, articolul 4 al acesteia ar trebui să se abroge;
întrucât dispozițiile prezentei directive sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic a directivelor privind eliminarea barierelor tehnice din calea comerțului cu substanțe și preparate periculoase,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 91/155/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Articolul 4 se abrogă. |
2. |
Anexa se înlocuiește cu anexa la prezenta directivă. |
Articolul 2
(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 1995. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Aceste acte se aplică de la 1 ianuarie 1995.
Cu toate acestea, sistemele de informare de tipul fișelor tehnice de securitate utilizate în unele state membre pot continua să fie utilizate până la 1 iulie 1995.
(3) Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Adoptată la Bruxelles, 10 decembrie 1993.
Pentru Comisie
Yannis PALEOKRASSAS
Membru al Comisiei
(1) JO L 187, 16.7.1988, p. 14.
(2) JO L 104, 29.4.1993, p. 46.
(3) JO L 76, 22.3.1991, p. 35.
(5) JO L 110, 4.5.1993, p. 20.
ANEXĂ
GHID DE ELABORARE A FIȘELOR TEHNICE DE SECURITATE
Notele explicative următoare sunt menite să servească drept ghid. Scopul lor este de a asigura ca respectivul conținut al fiecăreia din rubricile obligatorii enumerate la articolul 3 să permită utilizatorilor profesioniști să adopte măsurile necesare pentru protecția sănătății și securității la locul de muncă, precum și protecția mediului.
Informațiile trebuie să fie redactate într-un mod clar și concis.
În anumite cazuri, pot fi necesare informații suplimentare, având în vedere gama largă de proprietăți ale substanțelor și preparatelor. Dacă în alte cazuri informațiile decurgând din anumite proprietăți se dovedesc a fi lipsite de semnificație sau, din rațiuni tehnice, acestea nu se pot furniza, motivele trebuie să fie clar specificate.
Deși ordinea rubricilor nu este obligatorie, se recomandă succesiunea prevăzută la articolul 3.
În cazul în care o fișă tehnică de securitate a făcut obiectul unei revizuiri, modificările ar trebui supuse atenției destinatarului.
1. Identificarea substanței/preparatului și a societății/întreprinderii
1.1. Identificarea substanței sau a preparatului:
Termenul utilizat pentru identificare trebuie să fie identic cu cel prevăzut pe etichetă, după cum se precizează în anexa VI la Directiva 67/548/CEE.
Pot fi indicate și alte mijloace de identificare disponibile.
1.2. Identificarea societății/întreprinderii:
— |
identificarea persoanei stabilite în cadrul Comunității, care răspunde de introducerea pe piață a substanței sau a preparatului, indiferent că este vorba de producător, de importator sau de distribuitor; |
— |
adresa completă și numărul de telefon ale acestei persoane. |
1.3. În afară de informațiile menționate mai sus, furnizați numărul de telefon pentru situații de urgență al societății și/sau al organismului consultativ oficial, în conformitate cu articolul 12 din Directiva 88/379/CEE.
2. Compoziție/informații privind componentele
Informațiile furnizate ar trebui să permită destinatarului să identifice cu ușurință riscurile pe care le comportă substanța sau preparatul.
În cazul unui preparat:
(a) |
nu este necesar să se indice compoziția completă (natura componentelor și concentrația lor); |
(b) |
cu toate acestea, se indică următoarele substanțe, împreună cu concentrația lor sau gama de concentrații, dacă sunt prezente în concentrații egale cu cele prevăzute la articolul 3 alineatul (6) litera (a) din Directiva 88/379/CEE sau superioare acestora (cu excepția cazului în care o limită inferioară este considerată a fi mai adecvată):
|
(c) |
clasificarea (fie că derivă din articolul 6, fie din anexa I la Directiva 67/548/CEE) a substanțelor de mai sus se indică sub forma simbolurilor și frazelor R care le sunt atribuite în funcție de riscurile pe care le prezintă pentru sănătate; |
(d) |
în cazul în care, în conformitate cu dispozițiile articolului 7 alineatul (1) din Directiva 88/379/CEE, confidențialitatea cu privire la identitatea anumitor substanțe trebuie păstrată, natura lor chimică trebuie descrisă pentru a se asigura siguranța utilizării lor. Numele utilizat trebuie să fie același cu cel care derivă din procedura de mai sus. |
3. Identificarea pericolelor
Indicați în mod clar și concis cele mai importante pericole pe care le prezintă substanța sau preparatul, în special pericolele majore pentru om și pentru mediu.
Descrieți cele mai importante efecte nocive pentru sănătatea umană și simptomele legate de utilizarea și posibila întrebuințare greșită a substanței sau a preparatului care sunt previzibile în mod rezonabil.
Este necesar ca informațiile să fie compatibile cu cele indicate pe eticheta produsului, dar nu trebuie să le repete.
4. Măsuri de prim ajutor
Descrieți măsurile de prim ajutor; este totuși important să specificați dacă este necesară o examinare medicală imediată.
Este necesar ca informațiile referitoare la primul ajutor să fie concise și ușor de înțeles de către victimă, de persoanele prezente și de cei care acordă primul ajutor. Simptomele și efectele trebuie să fie descrise pe scurt. Este necesar ca instrucțiunile să indice ce trebuie să se facă la fața locului în caz de accident și dacă sunt de așteptat efecte întârziate după expunere.
Structurați informațiile în funcție de diversele căi de expunere, adică inhalare, contact cu pielea și ochii, ingestie, prevăzând în acest scop rubrici separate.
Indicați dacă este necesară sau recomandabilă intervenția unui medic.
Pentru unele substanțe sau preparate poate fi important să se sublinieze faptul că la locul de muncă trebuie să fie disponibile mijloace speciale pentru a permite acordarea unui tratament specific și imediat.
5. Măsuri de luptă contra incendiilor
Specificați normele de combatere a unui incendiu cauzat de substanță sau preparat sau care survine în vecinătatea acestora, indicând:
— |
mijloacele de stingere adecvate; |
— |
mijloacele de stingere care nu trebuie utilizate din motive de siguranță; |
— |
riscurile speciale rezultând din expunerea la substanță sau preparat, precum și la produsele de combustie, la gazele rezultante; |
— |
echipamente de protecție speciale pentru persoanele angajate în combaterea incendiilor. |
6. Măsuri de luat în caz de dispersie accidentală
În funcție de substanța sau preparatul în cauză, pot fi necesare informații privind:
— |
precauții individuale, cum ar fi: îndepărtarea surselor de aprindere, asigurarea de ventilație/protecție respiratorie suficientă, eliminarea prafului, prevenirea contactului cu pielea și ochii; |
— |
precauții pentru protecția mediului, cum ar fi: evitarea contaminării canalelor colectoare, a apelor de suprafață și a apelor subterane, precum și a solului, alertarea eventuală a vecinilor; |
— |
metode de curățare, cum ar fi: utilizarea de materiale absorbante (de exemplu nisip, sol diatonic, liant acid, liant universal, rumeguș etc.), eliminarea gazelor/vaporilor degajați prin intermediul apei, diluare. Luați de asemenea în considerare necesitatea unor indicații precum: „a nu se utiliza niciodată, a se neutraliza cu…”. |
NB: Dacă este cazul, faceți trimitere la punctele 8 și 13.
7. Manipularea și depozitarea
7.1. Manipularea
Luați în considerare necesitatea unor precauții pentru a asigura o manipulare sigură, inclusiv recomandări de ordin tehnic, precum: ventilație locală și generală, măsuri de prevenire a producerii de aerosoli și praf, precum și de prevenire a incendiilor, precum și orice cerințe sau norme specifice referitoare la substanță sau la preparat (de exemplu proceduri sau echipamente care sunt interzise sau sunt recomandate) și, dacă este posibil, furnizați o descriere succintă.
7.2. Depozitarea
Examinați condițiile necesare pentru depozitarea în condiții de siguranță, cum ar fi: o proiectare specială a spațiilor de depozitare sau a rezervoarelor (inclusiv ziduri de retenție și ventilație), materiale incompatibile, condiții de depozitare (temperatură și limite/plajă de umiditate, lumină, gaze inerte etc.), echipamente electrice speciale și prevenirea acumulării de electricitate statică.
Indicați, dacă este cazul, limitele cantitative care pot fi stocate. În special indicați cerințele speciale, cum ar fi tipul de material utilizat pentru ambalajul/containerele pentru substanță sau preparat.
8. Controlul expunerii/protecția personală
În sensul prezentului document, noțiunea de control al expunerii include întreaga gamă de precauții de luat în timpul utilizării pentru reducerea la minimum a expunerii lucrătorilor.
Este necesar să se ia măsuri de ordin tehnic, înainte de a recurge la echipamente de protecție personală. Prin urmare, furnizați informații privind proiectul sistemului, cum ar fi împrejmuirea. Aceste informații trebuie să vină în completarea celor furnizate deja la punctul 7.1.
Indicați, împreună cu referințele sale, orice parametru de control specific ca de exemplu valori limită sau standarde biologice. Furnizați informații privind procedurile de supraveghere recomandate și indicați referințele.
În cazul în care este necesară protecția personală, specificați tipul de echipament pentru asigurarea unei protecții adecvate:
— |
protecție respiratorie: în caz de gaze, vapori sau pulberi periculoase, examinați necesitatea unor echipamente de protecție corespunzătoare, ca de exemplu aparat respirator autonom, măști și filtre adecvate; |
— |
protecția mâinilor: specificați tipul de mănuși de utilizat la manipularea substanței sau a preparatului. Dacă este necesar, indicați orice măsură suplimentară de protecție a mâinilor și a pielii; |
— |
protecția ochilor: specificați tipul de echipament de protecție a ochilor care este necesar, cum ar fi: ochelari de protecție, ecran facial; |
— |
protecția pielii: dacă este necesar să se protejeze o parte a corpului, alta decât mâinile, specificați tipul și calitatea echipamentului de protecție necesar, ca de exemplu șorț, cizme și costum de protecție complet. Dacă este necesar, indicați toate măsurile de igienă specifice. |
Se fac trimiteri, dacă este cazul, la standardele CEN relevante.
9. Proprietăți fizice și chimice
Prezenta secțiune include următoarele informații, după caz, privind substanța sau preparatul respectiv.
Aspect: |
indicați starea fizică (solidă, lichidă, gazoasă) și culoarea substanței sau a preparatului introdus pe piață. |
||||
Miros: |
dacă mirosul este perceptibil, faceți o descriere sumară a acestuia. |
||||
pH: |
indicați pH-ul substanței sau al preparatului introdus pe piață, sau al unei soluții apoase; în al doilea caz, indicați concentrația. |
||||
Punct de fierbere/interval de fierbere: |
În sensul Directivei 67/548/CEE |
||||
Punct de topire/interval de topire: |
|||||
Temperatură de aprindere: |
|||||
Inflamabilitate (solid, gaz): |
|||||
Autoinflamabilitate: |
|||||
Proprietăți explozive: |
|||||
Proprietăți oxidante: |
|||||
Presiunea vaporilor: |
|||||
Densitatea relativă: |
|||||
Solubilitate: |
|
||||
Coeficient de partiție: n-octanol/apă: |
|
||||
Alte date: |
Indicați parametrii importanți pentru siguranță, cum ar fi densitatea vaporilor, miscibilitatea, viteza de evaporare, conductivitatea, vâscozitatea etc. |
Este necesar ca proprietățile menționate mai sus să fie determinate în conformitate cu specificațiile din partea A anexa V la Directiva 67/548/CEE sau prin orice altă metodă comparabilă.
10. Stabilitate și reactivitate
Indicați stabilitatea substanței sau a preparatului și posibilitatea unor reacții periculoase în anumite condiții.
Condiții de evitat:
Enumerați condițiile, precum temperatura, presiunea, lumina, șocurile etc. care pot cauza o reacție periculoasă și, dacă este posibil, faceți o descriere sumară.
Materii de evitat:
Enumerați materiile, precum apa, aerul, acizii, bazele, agenții oxidanți și orice altă substanță specifică ce poate cauza o reacție periculoasă și, dacă este posibil, faceți o descriere sumară.
Produse de descompunere periculoase:
Enumerați materiile periculoase produse în cantități periculoase la descompunere.
NB: Abordați în special:
— |
necesitatea și prezența stabilizatorilor; |
— |
posibilitatea unei reacții exoterme periculoase; |
— |
semnificația eventuală, în planul securității, a unei modificări a aspectului fizic al substanței sau preparatului; |
— |
produse de descompunere periculoase, dacă este cazul, formate la contactul cu apa; |
— |
posibilitatea degradării în produse instabile. |
11. Informații toxicologice
Prezenta secțiune are în vedere necesitatea unei descrieri concise, dar complete și comprehensibile a diferitelor efecte toxicologice (de sănătate) care pot apărea dacă utilizatorul vine în contact cu substanța sau cu preparatul.
Indicați efectele periculoase pentru sănătate generate de expunerea la substanța sau la preparatul respectiv, constatate atât din experiență, cât și pe baza concluziilor experiențelor științifice. Furnizați informații în funcție de diferitele căi de expunere (inhalare, ingestie, contact cu pielea și ochii) și descrieți simptomele asociate cu proprietățile fizice, chimice și toxicologice.
Indicați efectele ulterioare și imediate care sunt cunoscute, precum și efectele cronice produse de expunerea pe termen scurt și pe termen lung: de exemplu sensibilizare, efecte cancerigene, mutagene, toxicitate care afectează reproducerea, inclusiv efecte teratogene și narcoză.
Luând în considerare informațiile deja furnizate la punctul 2, „Compoziție/Informații privind componentele”, poate fi necesar să se facă referire la efectele specifice asupra sănătății pe care le pot avea anumite componente prezente în preparate.
12. Informații ecologice
Identificați efectele, comportamentul și impactul ecologic al substanței sau al preparatului având în vedere natura sa și utilizările care se pot prevedea în mod rezonabil. Informații de același tip se furnizează cu privire la produsele periculoase care provin din degradarea substanțelor și preparatelor.
În continuare sunt prezentate exemple de informații ecologice relevante:
mobilitate: |
|
||||||||
degradabilitate: |
|
||||||||
acumulare: |
|
Efecte pe termen scurt și pe termen lung în ceea ce privește:
ecotoxicitatea: |
|
||||||||
alte efecte nocive: |
|
Observații
Asigurați-vă că informațiile importante pentru mediu sunt furnizate în alte secțiuni ale fișei tehnice de securitate, în special recomandări privind controlul reziduurilor, măsurile necesare în caz de dispersie accidentală și considerațiile referitoare la eliminare, prevăzute la punctele 6, 7, 13 și 15.
Până la definitivarea criteriilor de evaluare a impactului unui preparat asupra mediului, se furnizează informații referitoare la factorii menționați mai sus pentru substanțele clasificate drept periculoase pentru mediu prezente în preparat.
13. Considerații referitoare la eliminare
Dacă eliminarea substanței sau a preparatului (surplusuri sau deșeuri rezultând din utilizarea previzibilă) prezintă un pericol, se face o descriere a acestor reziduuri și se furnizează informații cu privire la modul de manipulare a acestora în siguranță.
Indicați metodele corespunzătoare de eliminare atât a substanței sau a preparatului, cât și a ambalajelor contaminate (incinerare, reciclare, rampă de gunoi etc.).
Observație
Menționați orice dispoziție comunitară referitoare la deșeuri. În absența acestora, este util să se reamintească utilizatorului că pot fi în vigoare dispoziții naționale sau regionale.
14. Informații referitoare la transport
Indicați toate precauțiile speciale pe care un utilizator trebuie să le cunoască sau trebuie să le respecte în ceea ce privește transportul în interiorul sau în exteriorul sediului său.
Pot fi furnizate suplimentar informațiile prevăzute în recomandarea Organizației Națiunilor Unite și în alte acorduri internaționale cu privire la transportul și ambalarea mărfurilor periculoase.
15. Informații de reglementare
Furnizați informațiile care figurează pe etichetă conform directivelor privind clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor și a preparatelor periculoase.
Dacă substanța sau preparatul reglementat de această fișă tehnică de securitate face obiectul unor dispoziții speciale privind protecția omului sau a mediului la nivel comunitar (de exemplu restricții privind comercializarea și utilizarea, valori-limită de expunere la locul de muncă), aceste dispoziții ar trebui precizate, în măsura în care este posibil. Este necesar, de asemenea, să se atragă atenția destinatarilor asupra existenței legislațiilor naționale de punere în aplicare a acestei dispoziții.
Este, de asemenea, recomandabil ca fișa tehnică de securitate să reamintească destinatarilor să se conformeze oricărei alte dispoziții naționale aplicabile.
16. Alte informații
Indicați și alte informații în materie de securitate și sănătate, ca și pentru protecția mediului, care pot fi importante, ca de exemplu:
— |
recomandări referitoare la formarea profesională; |
— |
utilizările recomandate și restricțiile; |
— |
alte informații (referințe scrise și/sau punct de contact tehnic); |
— |
sursele principalelor date utilizate pentru elaborarea fișei tehnice de securitate. |
Indicați, de asemenea, data emiterii fișei tehnice de securitate, dacă aceasta nu este precizată în altă parte.
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
136 |
31993L0116
L 329/39 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/116/CE A COMISIEI
din 17 decembrie 1993
de adaptare la progresul tehnic a Directivei 80/1268/CEE a Consiliului privind consumul de carburant al autovehiculelor
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 70/156/CEE a Consiliului din 6 februarie 1970 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la omologarea de tip a autovehiculelor și a remorcilor acestora (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/81/CEE a Comisiei (2) și, în special, articolul 13 alineatul (2) al celei dintâi,
având în vedere Directiva 80/1268/CEE a Consiliului din 16 decembrie 1980 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la consumul de carburant al autovehiculelor (3), astfel cum a fost modificată prin Directiva 89/491/CEE (4) și, în special, articolul 3 al celei dintâi,
întrucât Directiva 80/1268/CEE este una dintre directivele speciale ale procedurii de omologare CE de tip care a fost stabilită prin Directiva 70/156/CEE; întrucât, în consecință, dispozițiile prevăzute în Directiva 70/156/CEE în ceea ce privește sistemele de vehicule, componentele și unitățile tehnice separate se aplică prezentei directive;
întrucât, în special, articolul 3 alineatul (4) și articolul 4 alineatul (3) din Directiva 70/156/CEE impun ca fiecare directivă specială să aibă atașată o fișă de informații care să cuprindă punctele relevante din anexa I la directiva în cauză și, de asemenea, un certificat de omologare de tip în temeiul anexei VI la directiva în cauză, astfel încât omologarea să poată fi informatizată;
întrucât ar trebui să se facă trimitere la Directiva 70/220/CEE a Consiliului (5), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/59/CEE (6) privind măsurile preconizate împotriva poluării aerului cu emisiile poluante provenite de la autovehicule, deoarece acea directivă instituie dispoziții tehnice și norme administrative care se aplică, de asemenea, prezentei directive;
întrucât, având în vedere preocuparea crescândă legată de efectele emisiilor de dioxid de carbon asupra mediului, al cincilea program de acțiune al Comunităților Europene privind protecția mediului aprobat de către Consiliu la 16 decembrie 1992 prevede un obiectiv de stabilizare al acestor emisii; întrucât este necesar să se determine emisiile de dioxid de carbon de la autovehiculele ușoare în cadrul omologării CE de tip; întrucât ar trebui ca măsurarea dioxidului de carbon să se facă pe baza procedurii de încercare prevăzute în Directiva 70/220/CEE pentru măsurarea substanțelor care poluează aerul provenite de la autovehicule și, prin urmare, să se calculeze consumul de carburant pe baza rezultatelor acestor măsurători;
întrucât măsurile prevăzute în prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic, instituit prin Directiva 70/156/CEE,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 80/1268/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
titlul se înlocuiește cu următorul text: |
2. |
articolul 2 se înlocuiește cu următorul text: „Articolul 2 Statele membre nu pot refuza acordarea omologării CE de tip sau a omologării naționale unui vehicul, nu pot refuza sau interzice vânzarea, înregistrarea, introducerea în circulație sau utilizarea unui vehicul din motive legate de emisiile acestuia de dioxid de carbon sau de consumul de carburant, dacă valorile reprezentând aceste emisii sau consum au fost stabilite în conformitate cu anexele I și II și sunt prevăzute într-un document înmânat proprietarului vehiculului la data achiziționării într-o modalitate și sub o formă stabilite de fiecare stat membru.”; |
3. |
anexele se înlocuiesc cu anexele la prezenta directivă. |
Articolul 2
(1) Începând cu 1 aprilie 1994, din motive legate de emisiile de dioxid de carbon sau de consumul de carburant, statele membre:
— |
nu pot să refuze, pentru nici un tip de autovehicul, acordarea omologării CE de tip sau a omologării naționale; |
— |
nu pot să interzică înregistrarea, vânzarea sau introducerea în circulație a vehiculelor; |
dacă valorile reprezentând emisiile și consumul au fost stabilite ca fiind conforme cu cerințele Directivei 80/1268/CEE astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă.
(2) Începând cu 1 ianuarie 1996, statele membre:
— |
nu mai acordă omologarea CE de tip; |
— |
pot să refuze acordarea omologării naționale |
pentru un tip de vehicul din motive legate de emisia de dioxid de carbon și de consumul de carburant, dacă valorile reprezentând emisia sau consumul nu au fost stabilite în conformitate cu cerințele Directivei 80/1268/CEE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă.
(3) Începând cu 1 ianuarie 1997, statele membre:
— |
consideră că certificatele de conformitate care însoțesc vehiculele noi în conformitate cu dispozițiile Directivei 70/156/CEE nu mai sunt valabile în sensul articolului 7 alineatul (1) din directiva în cauză; |
— |
pot să refuze înregistrarea, vânzarea și introducerea în circulație a vehiculelor noi care nu sunt însoțite de un certificat de conformitate conform cerințelor Directivei 70/156/CEE |
din motive legate de emisia de dioxid de carbon și de consumul de carburant, dacă valorile reprezentând emisia și consumul nu au fost stabilite în conformitate cu cerințele Directivei 80/1268/CEE, astfel cum a fost modificată prin prezenta directivă.
Articolul 3
(1) Statele membre pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 31 martie 1994. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele cuprind o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 4
Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Adoptată la Bruxelles, 17 decembrie 1993.
Pentru Comisie
Martin BANGEMANN
Membru al Comisiei
(2) JO L 264, 23.10.1993, p. 49.
(3) JO L 375, 31.12.1980, p. 36.
(4) JO L 238, 15.8.1989, p. 43.
(6) JO L 186, 28.7.1993, p. 21.
ANEXA I
DETERMINAREA EMISIILOR DE CO2 ȘI A CONSUMULUI DE CARBURANT
1. DOMENIU DE APLICARE
Prezenta directivă se aplică emisiilor de dioxid de carbon (CO2) și consumului de carburant al tuturor autovehiculelor din categoria M1.
2. CERERE DE OMOLOGARE CE DE TIP
2.1. Cererea de omologare CE de tip în temeiul articolului 3 alineatul (4) din Directiva 70/156/CEE pentru un tip de vehicul în ceea ce privește emisiile de CO2 și consumul de carburant este înaintată de constructor.
2.2. Un model al fișei de informații este prezentat în anexa II la Directiva 70/220/CEE. Dacă este disponibil, se raportează, de asemenea, numărul de omologare. După caz, se furnizează copii ale altor omologări cu datele relevante pentru a permite extinderea omologărilor în conformitate cu punctul 11. La cererea serviciului tehnic care este însărcinat cu încercările sau a constructorului, ar putea fi avute în vedere informații tehnice suplimentare pentru anumite vehicule care sunt foarte economice din punct de vedere al consumului de carburant.
2.3. Pentru încercarea descrisă la punctul 6 din prezenta anexă, se supune încercării un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care urmează să fie omologat, atunci când serviciul tehnic responsabil cu încercările de omologare efectuează el însuși încercarea. În timpul încercării, serviciul tehnic verifică dacă acest vehicul este conform cu valorile limită aplicabile acelui tip, astfel cum sunt descrise în Directiva 70/220/CEE și modificate în conformitate cu ultimul său amendament.
3. ACORDAREA OMOLOGĂRII CE DE TIP
3.1. Dacă sunt îndeplinite cerințele relevante, se acordă omologarea CE de tip în temeiul articolului 4 alineatul (3) din Directiva 70/156/CEE.
3.2. În anexa II este prezentat un model de certificat de omologare CE de tip.
3.3. Fiecărui tip de vehicul omologat i se atribuie un număr de omologare în conformitate cu anexa VII la Directiva 70/156/CEE. Statul membru nu atribuie același număr unui alt tip de vehicul.
4. CERINȚE GENERALE
4.1. Emisiile de CO2 se măsoară în timpul ciclului de încercare care simulează modelele de conducere urban și extraurban descrise în apendicele I al anexei III la Directiva 91/441/CEE a Consiliului (1).
4.2. Rezultatele încrercării trebuie exprimate ca emisii de dioxid de carbon în g/km rotunjite la cel mai apropiat număr întreg.
4.3. Consumurile de carburant se calculează în conformitate cu punctul 7 prin metoda carbonică a punctului zero, utilizând emisiile de CO2 măsurate și celelalte emisii pe bază de carbon (CO și HC). Rezultatele se rotunjesc la prima zecimală.
4.4. Carburantul pentru încercare
Pentru testare se utilizează carburanții de referință adecvați conform anexei VIII la Directiva 91/441/CEE.
În scopul calculului prevăzut la punctul 4.3, se utilizează următoarele caracteristici ale carburantului:
(a) |
densitatea: măsurată pe carburantul de încercare conform ISO 3675 sau conform unei metode echivalente; |
(b) |
raportul hidrogen-carbon: se utilizează valori fixe de 1,85 pentru benzină și 1,86 pentru motorină. |
5. CONDIȚII DE ÎNCERCARE
5.1. Vehiculul de încercare
5.1.1. Vehiculul trebuie să fie prezentat într-o stare mecanică bună. Trebuie să fie rodat și să fi parcurs cel puțin 3 000 km, dar nu mai mult 15 000 km, înaintea încercării.
5.1.2. Reglajele motorului și ale comenzilor vehiculului trebuie să fie cele prevăzute de constructor. Această cerință se aplică, de asemenea, în special reglajelor de mers în gol, dispozitivului de pornire la rece și sistemului de comandă a emisiilor poluante de gaze de evacuare.
5.1.3. Laboratorul poate să verifice dacă performanța vehiculului este cea specificată de constructor și dacă este posibil să fie folosit în condiții normale de condus, în special cu pornire la cald și la rece.
5.1.4. Înainte de testare, vehiculul trebuie păstrat într-o cameră cu temperatura între 293 și 303 K (20 și 30 °C). Această perioadă de condiționare durează cel puțin șase ore și până la momentul în care temperatura uleiului de motor și a lichidului de răcire a motorului este egală cu temperatura camerei ± 2 K. La cererea constructorului, încercarea poate fi efectuată în termen de maximum 30 de ore după ce vehiculul a funcționat la temperatură normală.
La cererea constructorului, vehiculele cu motor pe benzină pot fi condiționate în prealabil în conformitate cu procedura descrisă la punctul 5.1.11 din anexa VI la Directiva 91/441/CEE; vehiculele cu motor cu aprindere prin compresie pot fi condiționate în prealabil în conformitate cu procedura descrisă la punctul 5.3 din anexa III la directiva în cauză.
5.1.5. Este folosit numai echipamentul necesar funcționării vehiculului în timpul încercării. Dacă în orificiul de admisie al carburatorului există un dispozitiv comandat manual pentru încălzirea aerului, acesta trebuie să fie în poziția „de vară”. În general, echipamentul auxiliar necesar funcționării normale a vehiculului trebuie să fie în funcțiune.
5.1.6. Dacă ventilatorul radiatorului are temperatura reglată, el trebuie să funcționeze cum ar funcționa în mod normal pe vehicul. Sistemul de încălzire a compartimentului pentru călători nu trebuie să funcționeze și nici sistemul de aer condiționat, deși compresorul acestuia trebuie să funcționeze normal.
5.1.7. Dacă este instalat un dispozitiv de supraalimentare, acesta trebuie să funcționeze în condiții normale.
5.2. Lubrifianții
Toți lubrifianții trebuie să fie cei recomandați de constructorul vehiculului și trebuie indicați în raportul de încercare.
5.3. Pneurile
Pneurile trebuie să aparțină unuia dintre tipurile specificate ca echipament original de către constructorul vehiculului, umflate la presiunea recomandată pentru vitezele și încărcătura de încercare (ajustate, dacă este necesar, pentru funcționarea standului de încercare în condițiile de încercare). Presiunile folosite trebuie indicate în raportul de încercare.
6. MĂSURAREA CO2 ȘI A EMISIILOR PE BAZĂ DE CARBON
6.1. Ciclul de încercare
Ciclul de încercare este descris în apendicele 1 al anexei III la Directiva 91/441/CEE incluzând atât partea întâi (conducere în mediul urban) cât și partea a doua (conducere în mediul extraurban). Toate indicațiile legate de conducere cuprinse în apendice sunt folosite la măsurarea CO2.
6.2. Definiție
6.2.1. Masa de referință
Masa vehiculului gata de drum, mai puțin masa uniformă a șoferului de 75 kg majorată cu o masă uniformă de 100 kg.
6.3. Reglarea dinamometrului
6.3.1. Reglările sarcinii și ale inerției dinamometrului sunt determinate în conformitate cu anexa III la Directiva 91/441/CEE, cu excepția punctului 5.1 și a apendicelui II punctul 3.3.1.
6.3.2. În scopul determinării emisiilor de CO2 și a consumului de carburant corespunzător, masa de inerție folosite pentru reglarea dinamometrului se alege după cum urmează:
Masa de referință a vehiculului GR (kg) |
Puterea absorbită de dinamometru Pa (kW) |
Inerția echivalentă I (kg) |
GR ≤ 480 |
3,8 |
455 |
480 < GR ≤ 540 |
4,1 |
510 |
540 < GR ≤ 595 |
4,3 |
570 |
595 < GR ≤ 650 |
4,5 |
625 |
650 < GR ≤ 710 |
4,7 |
680 |
710 < GR ≤ 765 |
4,9 |
740 |
765 < GR ≤ 850 |
5,1 |
800 |
850 < GR ≤ 965 |
5,6 |
910 |
965 < GR ≤ 1 080 |
6,0 |
1 020 |
1 080 < GR ≤ 1 190 |
6,3 |
1 130 |
1 190 < GR ≤ 1 305 |
6,7 |
1 250 |
1 305 < GR ≤ 1 420 |
7,0 |
1 360 |
1 420 < GR ≤ 1 530 |
7,3 |
1 470 |
1 530 < GR ≤ 1 640 |
7,5 |
1 590 |
1 640 < GR ≤ 1 760 |
7,8 |
1 700 |
1 760 < GR ≤ 1 870 |
8,1 |
1 810 |
1 870 < GR ≤ 1 980 |
8,4 |
1 930 |
1 980 < GR ≤ 2 100 |
8,6 |
2 040 |
2 100 < GR ≤ 2 210 |
8,8 |
2 150 |
2 210 < GR ≤ 2 380 |
9,0 |
2 270 |
2 380 < GR ≤ 2 610 |
9,4 |
2 270 |
2 610 < GR |
9,8 |
2 270 |
Dacă inerția echivalentă corespunzătoare nu este afișată pe dinamometru, se utilizează valoarea mai mare cea mai apropiată de masa de referință a vehiculului.
6.3.3. Când se folosește metoda alternativă de reglare a dinamometrului, frâna se reglează conform valorilor Pa din tabelul de mai sus.
6.4. Calcularea emisiilor
6.4.1. Dispoziții generale
6.4.1.1. Emisiile de poluanți gazoși se calculează cu ajutorul următoarei ecuații:
(1)
unde:
Mi |
= |
masa emisiei poluantului i în grame pe kilometru; |
Vmix |
= |
volumul gazului de evacuare diluat exprimat în litri pe încercare și corectat la condițiile standard (273,2 K și 101,33 kPa); |
Qi |
= |
densitatea poluantului i în grame pe litru la presiune și temperatură normală (273,2 K și 101,33 kPa); |
Ci |
= |
concentrația poluantului i din gazul de evacuare diluat exprimată în ppm și corectată cu cantitatea de poluant i conținută în aerul de diluție. Dacă Ci este exprimat în % volum, factorul 10-6 se înlocuiește cu 10-2; |
d |
= |
distanța parcursă în timpul ciclului de funcționare în km. |
6.4.1.2. Determinarea volumului
6.4.1.2.1. Calcularea volumului când se folosește un sistem cu diluție variabilă cu reglarea unui debit constant printr-un orificiu sau printr-un tub Venturi. Se înregistrează continuu parametrii care exprimă debitul volumetric și se calculează volumul total pe durata încercării.
6.4.1.2.2. Calcularea volumului când se utilizează o pompă volumetrică. Volumul gazului de evacuare diluat din sistemele care conțin o pompă volumetrică se calculează cu următoarea formulă:
unde:
V |
= |
volumul gazului de evacuare diluat exprimat în litri pe încercare (înaintea corectării); |
V0 |
= |
volumul gazului distribuit prin pompa volumetrică în condiții de încercare în litri pe rotație; |
N |
= |
numărul de rotații pe încercare. |
6.4.1.2.3. Corectarea volumului gazului de evacuare diluat la condițiile standard. Volumul gazului de evacuare diluat se corectează prin intermediul următoarei formule:
(2)
în care:
(3)
unde:
PP |
= |
presiunea absolută la intrarea în pompa volumetrică în kPa; |
TP |
= |
temperatura medie a gazului de evacuare diluat care pătrunde în pompa volumetrică în timpul testării (K). |
6.4.1.3. Calcularea concentrației corectate a poluanților din sacul de prelevare
(4)
unde:
Ci |
= |
concentrația de poluant i din gazul de evacuare diluat, exprimată în ppm sau % volum și corectată cu cantitatea de i conținută în aerul de diluție; |
Ce |
= |
concentrația măsurată a poluantului i din gazul de evacuare diluat, exprimată în ppm sau % volum; |
Cd |
= |
concentrația măsurată a poluantului i din aerul folosit pentru diluție, exprimată în ppm sau % volum; |
DF |
= |
factorul de diluție. |
Factorul de diluție se calculează astfel:
(5)
unde:
CCO2 |
= |
concentrația de CO2 din gazul de evacuare diluat conținut în sacul de prelevare, exprimată în % volum; |
CHC |
= |
concentrația de HC din gazul de evacuare diluat conținut în sacul de prelevare, exprimată în ppm echivalent carbon; |
CCO |
= |
concentrația de CO din gazul de evacuare diluat conținut în sacul de prelevare, exprimată în ppm. |
6.4.1.4. Exemplu
6.4.1.4.1. Date
6.4.1.4.1.1. Condițiile ambientale:
temperatura ambientală: 23 °C = 296,2 °K,
presiunea barometrică: PB = 101,33 kPa.
6.4.1.4.1.2. Volumul măsurat și redus la condițiile standard:
V = 51961 l
6.4.1.4.1.3. Citirea analizorului:
|
Gaz de evacuare diluat |
Aer de diluție |
HC (2) |
92 ppm |
3,0 ppm |
CO |
470 ppm |
0 ppm |
CO2 |
1,6 % volum |
0,03 % volum |
6.4.1.4.2. Calculare
6.4.1.4.2.1. Factorul de diluție (DF) (a se vedea formula 5)
6.4.1.4.2.2. Calcularea concentrației corectate a poluanților din sacul de prelevare:
HC emisii masice (a se vedea formulele 4 și 1)
(4)
(1)
CO emisii masice (a se vedea formula 1)
(1)
CO2 emisii masice (a se vedea formula 1)
(4)
(1)
6.4.2. Dispoziții speciale privind vehicule prevăzute cu motoare cu aprindere prin compresie.
Măsurătorile HC pentru motoarele cu aprindere prin compresie.
Concentrația HC medie utilizată pentru determinarea emisiilor masice de HC la motoarele cu aprindere prin compresie se calculează cu ajutorul următoarei formule:
(7)
unde:
|
= |
integrala înregistrării FID încălzit pe durata încercării (t2 - t1); |
Ce |
= |
concentrația HC a mostrei de gaz de evacuare diluat, calculată din concentrația HC integrată, în ppm echivalent carbon. |
6.5. Interpretarea rezultatelor
6.5.1. Valoarea CO2 adoptată ca valoare de omologare de tip este valoarea declarată de constructor, dacă valoarea măsurată de serviciul tehnic nu depășește valoarea declarată cu mai mult de 4 %. Valoarea măsurată poate fi mai mică fără nici o restricție.
6.5.2. Dacă valoarea măsurată a CO2 depășește valoarea CO2 declarată de constructor cu mai mult de 4 %, atunci se efectuează o altă încercare pe același vehicul.
Dacă media rezultatelor celor două încercări nu depășește valoarea declarată de constructor cu mai mult de 4 %, atunci valoarea declarată de constructor este considerată drept valoare de omologare de tip.
6.5.3. Dacă media depășește și în acest caz valoarea declarată cu mai mult de 4 %, se efectuează o încercare finală pe același vehicul.
Media rezultatelor celor trei încercări se consideră valoare de omologare de tip.
7. CALCULAREA CONSUMURILOR DE CARBURANT
7.1. Consumurile de carburant se calculează din emisiile de hidrocarburi, monoxid de carbon și dioxid de carbon calculate în conformitate cu punctul 6.
7.2. Consumurile de carburant exprimate în litri pe 100 km se calculează cu ajutorul următoarelor formule:
(a) |
pentru vehiculele cu motor pe benzină: ![]() |
(b) |
pentru vehiculele cu motoare diesel: ![]() |
unde:
FC |
= |
consumul de carburant în litri pe 100 km; |
HC |
= |
emisia măsurată de hidrocarburi în g/km; |
CO |
= |
emisia măsurată de monoxid de carbon în g/km; |
CO2 |
= |
emisia măsurată de dioxid de carbon în g/km; |
D |
= |
densitatea carburantului de încercare. |
8. MODIFICĂRI ALE OMOLOGĂRILOR
8.1. În cazul modificărilor aduse omologărilor acordate în temeiul prezentei directive, se aplică dispozițiile articolului 5 din Directiva 70/156/CEE.
9. CONFORMITATEA PRODUCȚIEI PENTRU EMISIILE DE CO2
De regulă, se iau măsuri care să asigure că se verifică conformitatea producției în ceea ce privește emisiile de CO2 ale vehiculelor pe baza descrierii din certificatul de omologare de tip prezentat în anexa II la prezenta directivă și în conformitate cu dispozițiile articolului 10 din Directiva 70/156/CEE.
Dacă autoritatea nu este mulțumită de procedura de audit a constructorului, se aplică punctele 2.4.2 și 2.4.3 din anexa X la Directiva 70/156/CEE.
Dacă un tip de vehicul are una sau mai multe extensii, încercările se efectuează pe vehiculul (vehiculele) descris(e) în dosarul de informații care însoțește prima cerere de omologare de tip.
Conformitatea vehiculului pentru încercarea CO2.
9.1.1.1.1. Se iau aleatoriu trei vehicule din serie și se testează în conformitate cu punctul 6 din prezenta anexă.
9.1.1.1.2. Dacă autoritatea este mulțumită de abaterea standard a producției dată de constructor, în conformitate cu anexa X la Directiva 70/156/CEE, încercările se efectuează în conformitate cu punctul 9.2 din prezenta anexă.
Dacă autoritatea nu este mulțumită de abaterea standard a producției dată de constructor, în conformitate cu anexa X la Directiva 70/156/CEE, încercările se efectuează în conformitate cu punctul 9.3 din prezenta anexă.
9.1.1.1.3. Producția unei serii este considerată ca fiind conformă sau neconformă, pe baza încercărilor efectuate pe trei vehicule eșantion, odată ce a fost luată o decizie de admitere sau de respingere pentru CO2, în conformitate cu criteriile de încercare utilizate în tabelul corespunzător.
Dacă nu se ia nici o decizie de admitere și/sau de respingere pentru CO2, se efectuează o încercare pe un vehicul suplimentar (a se vedea figura I/8).
FIGURA I/8
Sub rezerva cerințelor de la punctul 5.1.1 din prezenta anexă, încercările se efectuează pe vehicule care nu au parcurs nici o distanță.
9.1.1.2.1. Cu toate acestea, la cererea constructorului, încercările se efectuează pe vehicule care au fost rodate pe o distanță de maximum 15 000 km.
În acest caz, rodajul se efectuează de către constructor, care se obligă să nu aducă nici o modificare acestor vehicule.
9.1.1.2.2. În cazul în care constructorul solicită să efectueze un rodaj („x” km, unde x ≤ 15 000 km), acesta poate fi realizat după cum urmează:
— |
emisia de CO2 se măsoară la zero și la „x” km pe primul vehicul testat (care poate fi vehiculul pentru omologare de tip); |
— |
coeficientul de evoluție al emisiei dintre zero și „x” km se calculează după cum urmează:
Poate fi mai mic de unu, |
— |
următoarele vehicule nu sunt supuse rodajului, dar emisiile lor la zero km se modifică prin coeficientul de evoluție, CE. În acest caz, valorile reținute sunt:
|
9.1.1.2.3. Ca o alternativă la această procedură, constructorul mașinii poate utiliza un coeficient de evoluție CE fix de 0,92 și poate înmulți toate valorile CO2 măsurate la zero km cu acest factor.
9.1.1.2.4. Carburanții de referință descriși în anexa VII la Directiva 91/441/CEE se utilizează pentru această încercare.
9.2. Conformitatea producției când sunt disponibile statistici ale constructorului.
9.2.1. Următoarele secțiuni descriu procedura care se utilizează pentru a verifica îndeplinirea cerințelor legate de conformitatea producției în ceea ce privește CO2 când abaterea standard a producției este satisfăcătoare.
9.2.2. Cu un număr minim de trei eșantioane, procedura de eșantionare se realizează astfel încât probabilitatea ca un lot să treacă o încercare cu o proporție de 40 % din producție cu defecte să fie de 0,95 (riscul constructorului = 5 %), în timp ce probabilitatea ca un lot să fie acceptat cu 65 % din producție cu defecte să fie 0,1 (riscul consumatorului = 10 %).
9.2.3. Se utilizează următoarea procedură (a se vedea figura I/8).
Fie L logaritmul natural al valorii CO2 pentru omologarea de tip:
xi |
= |
logaritmul natural al valorilor măsurate la vehiculul i din eșantion; |
s |
= |
o estimare a abaterii standard a producției (după calcularea logaritmului natural al valorilor măsurate); |
n |
= |
numărul curent al probei. |
9.2.4. Se calculează pentru eșantion, statistica încercării cuantificând suma abaterilor standardizate la limită și definite ca:
9.2.5. Astfel:
— |
dacă statistica încercării este mai mare decât numărul deciziei de acceptare prevăzut pentru mărimea eșantionului din tabelul I/–/9.2.5, se ia o decizie de acceptare; |
— |
dacă statistica încercării este mai mică decât numărul deciziei de respingere pentru mărimea eșantionului din tabelul I/–/9.2.5, se ia o decizie de respingere; |
— |
altfel, se testează un vehicul suplimentar în conformitate cu punctul 6 din prezenta anexă și procedura se aplică eșantionului cu o unitate în plus. |
TABELUL I/–/9.2.5
Mărimea eșantionului (număr total de vehicule testate) |
Decizie de acceptare |
Decizie de respingere |
(a) |
(b) |
(c) |
3 |
3,327 |
–4,724 |
4 |
3,261 |
–4,790 |
5 |
3,195 |
–4,856 |
6 |
3,129 |
–4,922 |
7 |
3,063 |
–4,988 |
8 |
2,997 |
–5,054 |
9 |
2,931 |
–5,120 |
10 |
2,865 |
–5,185 |
11 |
2,799 |
–5,251 |
12 |
2,733 |
–5,317 |
13 |
2,667 |
–5,383 |
14 |
2,601 |
–5,449 |
15 |
2,535 |
–5,515 |
16 |
2,469 |
–5,581 |
17 |
2,403 |
–5,647 |
18 |
2,337 |
–5,713 |
19 |
2,271 |
–5,779 |
20 |
2,205 |
–5,845 |
21 |
2,139 |
–5,911 |
22 |
2,073 |
–5,977 |
23 |
2,007 |
–6,043 |
24 |
1,941 |
–6,109 |
25 |
1,875 |
–6,175 |
26 |
1,809 |
–6,241 |
27 |
1,743 |
–6,307 |
28 |
1,677 |
–6,373 |
29 |
1,611 |
–6,439 |
30 |
1,545 |
–6,505 |
31 |
1,479 |
–6,571 |
32 |
–2,112 |
–2,112 |
9.3. Conformitatea producției când datele statistice de la constructor sunt nesatisfăcătoare sau nu sunt disponibile.
9.3.1. Următoarele secțiuni descriu procedura care trebuie să se utilizeze la verificarea conformității producției din punctul de vedere al CO2 când documentele justificative ale constructorului în ceea ce privește abaterea standard a producției sunt nesatisfăcătoare sau nu sunt disponibile.
9.3.2. Cu un eșantion de minimum trei vehicule, procedura de eșantionare se realizează astfel încât probabilitatea ca un lot să treacă încercarea cu 40 % din producție defectuoasă să fie de 0,95 (riscul producătorului = 5 %), în timp ce probabilitatea ca un lot să fie acceptat cu 65 % din producție defectuoasă să fie de 0,1 (riscul consumatorului = 10 %).
9.3.3. Măsurarea CO2 se consideră ca fiind împărțită logaritmic normal și ar trebui să fie mai întâi transformată luându-se logaritmii normali. Fie m0 și m măsurile minimă și maximă ale eșantionului, respectiv (m0 = 3 și m = 32) și fie n numărul curent al eșantionului.
9.3.4. Dacă logaritmii naturali ai măsurătorilor din serie sunt x1, x2,…, xj și L este logaritmul natural al valorii CO2 pentru omologarea de tip, atunci se definesc:
și:
9.3.5. Tabelul I/–/9.3.5 cuprinde valorile numerelor deciziilor de acceptare (An) și de respingere (Bn) în comparație cu numărul curent al eșantionului. Statistica încercării este raportul/Vn și se utilizează pentru a se determina dacă seria a fost acceptată sau a fost respinsă, după cum urmează:
|
pentru m0 ≤ n ≤ m:
|
9.3.6. Observații
Următoarele formule recurente sunt utile pentru calcularea valorilor succesive ale statisticii încercării:
TABEL I/–/9.3.5
Mărimea eșantionului (numărul total de vehicule testate) n |
Decizie de acceptare An |
Decizie de respingere Bn |
(a) |
(b) |
(c) |
3 |
–0,80381 |
16,64743 |
4 |
–0,76339 |
7,68627 |
5 |
–0,72982 |
4,67136 |
6 |
–0,69962 |
3,25573 |
7 |
–0,67129 |
2,45431 |
8 |
–0,64406 |
1,94369 |
9 |
–0,6175 |
1,59105 |
10 |
–0,59135 |
1,33295 |
11 |
–0,56542 |
1,13566 |
12 |
–0,5396 |
0,9797 |
13 |
–0,51379 |
0,85307 |
14 |
–0,48791 |
0,74801 |
15 |
–0,46191 |
0,65928 |
16 |
–0,43573 |
0,58321 |
17 |
–0,40933 |
0,51718 |
18 |
–0,38266 |
0,45922 |
19 |
–0,3557 |
0,40788 |
20 |
–0,3284 |
0,36203 |
21 |
–0,30072 |
0,32078 |
22 |
–0,27263 |
0,28343 |
23 |
–0,2441 |
0,24943 |
24 |
–0,21509 |
0,21831 |
25 |
–0,18557 |
0,1897 |
26 |
–0,1555 |
0,16328 |
27 |
–0,12483 |
0,1388 |
28 |
–0,09354 |
0,11603 |
29 |
–0,06159 |
0,0948 |
30 |
–0,02892 |
0,07493 |
31 |
–0,00449 |
0,05629 |
32 |
–0,03876 |
0,03876 |
10. DISPOZIȚII SPECIALE
10.1. Pe viitor, este posibilă producerea unor vehicule care utilizează tehnologii speciale economice din punctul de vedere al consumului de carburant, care ar putea fi supuse unor programe complementare de încercare. Acestea vor fi specificate într-o etapă ulterioară, care poate fi solicitată de constructor pentru a demonstra avantajele soluției alese.
11. EXTINDEREA OMOLOGĂRII
Omologarea de tip poate fi extinsă la vehiculele de același tip sau de un alt tip care diferă în ceea ce privește următoarele caracteristici din anexa II dacă emisiile de CO2 măsurate de serviciul tehnic nu depășesc cu mai mult de 4 % valoarea pentru omologarea de tip:
11.1.1. Masa.
11.1.2. Masa maximă autorizată.
11.1.3. Tipul de caroserie: berlină, break, coupé.
11.1.4. Rapoartele generale de demultiplicare.
11.1.5. Accesoriile și echipamentul motorului.
(1) JO L 242, 30.8.1991, p. 1.
(2) În ppm echivalent carbon.
ANEXA II
MODEL
[format maxim: A4 (210 × 297 mm)]
CERTIFICAT DE OMOLOGARE CE DE TIP
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
151 |
31993R3696
L 342/1 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
REGULAMENTUL (CEE) NR. 3696/93 AL CONSILIULUI
din 29 octombrie 1993
privind clasificarea statistică a produselor în funcție de domeniul de activitate în Comunitatea Economică Europeană
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Economice Europene, în special articolul 100a,
având în vedere propunerea Comisiei (1),
în cooperare cu Parlamentul European (2),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social (3),
întrucât, pentru a funcționa, piața internă necesită standarde statistice aplicabile colectării, transmiterii și publicării statisticilor naționale și ale Comunității, astfel încât întreprinderilor, instituțiilor financiare, guvernelor și tuturor celorlalți operatori de pe piața comună să li se asigure date statistice sigure și asemănătoare;
întrucât astfel de informații sunt necesare pentru a da posibilitatea întreprinderilor să-și evalueze competitivitatea și sunt folositoare instituțiilor Comunității pentru a preveni denaturările competiției;
întrucât doar dacă statele membre folosesc calificări ale produselor în funcție de domeniul de activitate, clasificări aflate în legătură cu clasificările Comunității, este posibil să se asigure informații complete în ceea ce privește siguranța, viteza, flexibilitatea și gradul de detaliere necesare administrării pieței interne;
întrucât pentru a îndeplini cerințele naționale statele membre ar trebui să fie pregătite pentru a putea păstra sau introduce în clasificările lor naționale subdiviziuni suplimentare bazate pe clasificarea produselor în funcție de domeniul de activitate pe teritoriul Comunității Economice Europene;
întrucât compatibilitatea internațională a statisticilor economice pretinde statelor membre și instituțiilor Uniunii să folosească clasificări ale produselor în funcție de domeniul de activitate, clasificări aflate în legătură cu Clasificarea centrală a produselor (CCP) a Națiunilor Unite;
întrucât pe teritoriul Comunității clasificarea produselor în funcție de domeniul de activitate trebuie să fie în legătură cu clasificarea activităților economice din Comunitate (NACE Rev.1);
întrucît structura clasificării produselor în conformitate cu activitatea de producție implicată evită răspândirea planurilor codate nerelevante și facilitează identificarea de către producători a piețelor importante;
întrucât este necesar să se creeze un cadru de referință în interiorul căruia datele statistice asupra producției; consumului, comerțului extern și transportului să poată fi comparate;
întrucât folosirea pe teritoriul Comunității clasificarea produselor în funcție de domeniul de activitate necesită asistarea Comisiei de către un Comitet administrativ, și anume Comitetul programului statistic, înființat prin Decizia 89/382/CEE, Euratom (4), în orice chestiune legată de aplicarea prezentului regulament, în special în ceea ce privește interpretarea acelei clasificări, modificările minore și eleborarea și aducerea la zi a notelor explicative;
întrucât în cadrul prezentului regulament e de dorit să existe coduri unice pentru toate statele membre ce folosesc aceeași caracterizare a produselor și un cod alfanumeric similar;
întrucât este vital ca pe teritoriul Comunității diferitelor categorii de clasificare a produselor în funcție de domeniul de activitate să fie interpretat uniform în toate statele membre;
întrucât introducerea unei noi clasificări a produselor în funcție de domeniul de activitate necesită o perioadă de tranziție,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Scopul prezentului regulament este să stabilească o clasificare a produselor în funcție de domeniul de activitate pe teritoriul Comunității, pentru a asigura compatibilitatea dintre clasificările naționale și cele ale Comunității și apoi dintre statisticile naționale și cele ale Comunității.
(2) Termenul „produs” înseamnă bunuri transportabile și netransportabile și servicii.
(3) Prezentul regulament se aplică numai pentru uzul acestei clasificări în scopuri statistice.
Articolul 2
(1) Se instituie un punct de plecare comun pentru clasificarea produselor în funcție de domeniul de activitate pe teritoriul Comunității, numit în continuare CPA, care cuprinde:
— |
un prim nivel ce conține denumiri identificate printr-un cod alfabetic (secțiuni); |
— |
un nivel intermediar ce conține denumiri identificate printr-un cod alfabetic de două litere (subsecțiuni); |
— |
un al doilea nivel ce conține denumiri identificate printr-un cod numeric de două cifre (diviziuni); |
— |
un al treilea nivel ce conține denumiri identificate printr-un cod numeric de trei cifre (grupe); |
— |
un al patrulea nivel ce conține denumiri identificate printr-un cod numeric de patru cifre (clase); |
— |
un al cincilea nivel ce conține denumiri identificate printr-un cod numeric de cinci cifre (categorii); |
— |
un al șaselea nivel ce conține denumiri identificate printr-un cod numeric de șase cifre (subcategorii). |
(2) CPA este anexată prezentului regulament.
Articolul 3
(1) CPA este folosită de către Comisie și statele membre drept clasificare. CPA poate fi folosită pentru adoptări complete sau parțiale, unionale sau naționale, specifice sau oficiale, bazate pe subcategoriile CPA.
(2) Aceste clasificări se raportează la CPA în conformitate cu următoarele norme:
— |
clasificările care sunt mai complete decât CPA conțin completări precise a subcategoriilor CPA; |
— |
clasificările care sunt mai detaliate decât CPA conțin subdiviziuni incluse în întregime în subcategoriile CPA; |
— |
clasificările astfel derivate pot avea o codificare diferită. |
(3) Statele membre care doresc să folosească o clasificare națională derivată din CPA adoptă, cât mai curând posibil, dar cel târziu până la 31 decembrie 1993, măsurile necesare pentru instituirea unei clasificări naționale a produselor, în conformitate cu prezentul articol.
Articolul 4
Comisia este sprijinită de Comitetul Programelor Statistice, numit în continuare „Comitetul”.
Articolul 5
Comitetul poate examina orice problemă ce privește CPA pusă în discuție de președinte la inițiativa sa sau la cererea unui reprezentant al unui stat membru, care are legătură cu aplicarea prezentului regulament, în special în ceea ce privește:
(a) |
interpretarea CPA; |
(b) |
includerea unor modificări minore în CPA:
|
(c) |
pregătirea și coordonarea muncii de revizuire a CPA; |
(d) |
elaborarea și aducerile la zi a notelor explicative ale CPA; |
(e) |
examinarea problemelor apărute în urma introducerii CPA în clasificările produselor din statele membre; |
(f) |
încercarea de a pregăti în mod adecvat o poziție comună în ceea ce privește munca organizațiilor internaționale de elaborare a clasificărilor produselor, mai ales CCP și notele sale explicative; |
(g) |
armonizarea cu NACE Rev.1, așa cum se stabilește în anexa Regulamentului (CEE) nr. 3037/90 al Consiliului din 9 octombrie 1990 privind clasificarea statistică a activităților economice în Comunitatea Europeană (5); |
(h) |
coordonarea lucrului cu alte comitete ce se ocupă de clasificări, în special Sistemul armonizat (SA) și Nomenclatura combinată (NC); |
(i) |
extinderea periodei de tranziție la cererea unui stat membru; |
(j) |
coordonarea activității cu alte organizații ce se ocupă de clasificări mai complete sau parțiale, unionale sau naționale, specifice sau oficiale. |
Măsurile care trebuie luate în temeiul punctelor (a)-(j) sunt adoptate în conformitate cu procedura descrisă la articolul 6.
Articolul 6
(1) Reprezentantul Comisiei prezintă Comitetului măsurile ce trebuie luate. Comitetul își dă avizul privind pregătirea într-un termen pe care președintele îl poate stabili în funcție de urgența chestiunii. Avizul este emis cu majoritatea stabilită la articolul 148 alineatul (2) din tratat, privind deciziile pe care Consiliul trebuie să le adopte la propunerea Comisiei. Voturile reprezentanților statelor membre în Comitet sunt ponderate, astfel cum se prevede la același articol. Președintele nu votează.
(2) Comisia adoptă măsuri care sunt de aplicare imediată. Cu toate acestea, în cazul în care respectivele măsuri nu sunt conforme avizului Comitetului, acestea sunt comunicate Consiliului de către Comisie. În această eventualitate, Comisia amână aplicarea măsurilor adoptate termen de trei luni de la data respectivei comunicări.
(3) Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, poate adopta o altă decizie în termenul la care se referă alineatul (2).
Articolul 7
Clasificările produselor folosite în alcătuirea statisticilor după 31 decembrie 1993 se elaborează în conformitate cu articolul 3.
Articolul 8
(1) Se prevede o perioadă de tranziție care începe la 1 ianuarie 1994 și se încheie la 31 decembrie 1995.
(2) Perioada de tranziție poate fi prelungită și un stat membru poate fi autorizat, pe baza unor motive tehnice sau operaționale demonstrate în timp să folosească o clasificare care nu este prevăzută la articolul 3, în conformitate cu procedura de la articolul 5.
(3) La șase luni după încheierea perioadei de tranziție, Comisia trimite un raport Parlamentului European și Consiliului asupra experienței acumulate în ceea ce privește clasificarea statistică a produselor în funcție de domeniul de activitate; raportul cuprinde și revizuirea CCP făcută de Biroul statistic al Națiunilor Unite (BSNU).
Articolul 9
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 29 octombrie 1993.
Pentru Consiliu
Președintele
R. URBAIN
(2) JO C 150, 31.5.1993, p. 132 și Decizia din 22 octombrie 1993 (nepublicată încă în Jurnalul Oficial).
(3) JO C 19, 25.1.1993, p. 60.
(4) JO L 181, 28.6.1989, p. 47.
(5) JO L 293, 24.10.1990, p. 1.
ANEXĂ
[A se vedea Regulamentul (CE) nr. 204/2002 al Comisiei (JO L 36, 2.6.2002, p. 1).]
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
155 |
31993L0101
L 013/1 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 93/101/CE A COMISIEI
din 11 noiembrie 1993
de efectuare a celei de-a douăzecea adaptări la progresul tehnic a Directivei 67/548/CEE a Consiliului privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 67/548/CEE a Consiliului din 27 iunie 1967 privind apropierea actelor cu putere de lege și a actelor administrative referitoare la clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor periculoase (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Directiva 93/72/CEE a Comisiei (2) și, în special, articolul 28 al celei dintâi,
întrucât anexa I la Directiva 67/548/CEE conține o listă de substanțe periculoase, precizând pentru fiecare dintre ele modul de clasificare și etichetare; întrucât respectiva listă trebuie completată cu un număr de substanțe periculoase notificate Comisiei în conformitate cu dispozițiile directivei menționate anterior;
întrucât măsurile prevăzute prin prezenta directivă sunt conforme cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic a directivelor privind eliminarea barierelor tehnice din calea comerțului cu substanțe și preparate periculoase,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Substanțele menționate în anexa la prezenta directivă se includ în anexa I la Directiva 67/548/CEE.
Articolul 2
(1) Statele membre adoptă și pun în aplicare actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 ianuarie 1995.
Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
(2) Atunci când statele membre adoptă aceste dispoziții, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare în a treia zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Adoptată la Bruxelles, 11 noiembrie 1993.
Pentru Comisie
Yannis PALEOKRASSAS
Membru al Comisiei
(2) JO L 258, 16.10.1993, p. 29.
ANEXOBILAGANHANGΠΑΡΑΡΤΗΜΑANNEXANNEXEALLEGATOBIJLAGEANEXO
LiCH2—CH2—CH2—CH2—CH2—CH3
ES |
: |
n-hexillitio |
DA |
: |
n-hexyllithium |
DE |
: |
n-Hexyllithium |
EL |
: |
n- εξυλολίθιο |
EN |
: |
n-hexyllithium |
FR |
: |
n-hexyllithium |
IT |
: |
n-esillitio |
NL |
: |
n-hexyllithium |
PT |
: |
n-hexillitio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
NOTA E
ES |
: |
bis(3-carboxi-4-hidroxibencensulfonato) de hidrazina |
DA |
: |
hydrazinbis(3-carboxy-4-hydroxybenzensulfonat) |
DE |
: |
Hydrazinbis(3-carboxy-4-hydroxybenzolsulfonat) |
EL |
: |
δις(3-καρβοξυ-4-υδροξυβενζολοσουλφονική υδραζίνη |
EN |
: |
hydrazine bis(3-carboxy-4-hydroxybenzenesulfonate) |
FR |
: |
bis(3-carboxy-4-hydroxybenzènesulfonate) d'hydrazine |
IT |
: |
bis(3-carbossi-4-idrossibenzensolfonato) di idrazina |
NL |
: |
hydrazinebis(3-carboxy-4-hydroxybenzeensulfonaat) |
PT |
: |
bis(3-carboxi-4-hidroxibenzenossulfonato)de hidrazina |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
3,5-bis(3-(2,4-di-terc-pentilfenoxi)propilcarbamoil)bencensulfonato de sodio |
DA |
: |
natrium-3,5-bis(3-(2,4-di-tert-pentylphenoxy)propylcarbamoyl)benzensulfonat |
DE |
: |
Natrium-3,5-bis(3-(2,4-di-tert-pentylphenoxy)propylcarbamoyl)benzolsulfonat |
EL |
: |
3,5-δις(3-(2,4-δι-τερτ-πεντυλοφαινοξυ)προπυλοκαρβαμοϋλο)βενζολοσουλφονικό νάτριο |
EN |
: |
sodium 3,5-bis(3-(2,4-di-tert-pentylphenoxy)propylcarbamoyl)benzenesulfonate |
FR |
: |
3,5-bis(3-(2,4-di-tert-pentylphénoxy)propylcarbamoyl)benzènesulfonate de sodium |
IT |
: |
3,5-bis(3-(2,4-di-terz-pentilfenossi)propilcarbammoil)benzensolfonato di sodio |
NL |
: |
natrium-3,5-bis(3-(2,4-di-tert-pentylfenoxy)propylcarbamoyl)benzeensulfonaat |
PT |
: |
3,5-bis(3-(2,4-di-terc-pentilfenoxi)propilcarbamoil)benzenossulfonato de sodio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
poli(oxo(2-butoxietil-3-oxobutanoato-O′1,O′3)aluminio) |
DA |
: |
poly(oxo(2-butoxyethyl-3-oxobutanoato-O′1,O′3)aluminium) |
DE |
: |
Poly(oxo(2-butoxyethyl-3-oxobutanoato-O′1,O′3)aluminium) |
EL |
: |
πολυ(οξο(2-βουτοξυαιθυλο-3-οξοβουτανοατο- O′1,O′3) αργίλιο) |
EN |
: |
poly(oxo(2-butoxyethyl-3-oxobutanoato-O′1,O′3)aluminium) |
FR |
: |
poly(oxo(2-butoxyéthyl-3-oxobutanoato-O′1,O′3)aluminium) |
IT |
: |
poli(osso(2-butossietil-3-ossobutanoato-O′1,O′3)alluminio) |
NL |
: |
poly(oxo(2-butoxyethyl-3-oxobutanoato-O′1,O′3)aluminium) |
PT |
: |
poli(oxo(2-butoxietil-3-oxobutanoato-O′1,O′3)aluminio) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ciclohexilmetildimetoxisilano |
DA |
: |
cyclohexyldimethoxymethylsilan |
DE |
: |
Cyclohexyldimethoxymethylsilan |
EL |
: |
κυκλοεξυλοδιμεθοξυμεθυλοσιλάνιο |
EN |
: |
cyclohexyldimethoxymethylsilane |
FR |
: |
cyclohexyldiméthoxyméthylsilane |
IT |
: |
cicloesilmetildimetossisilano |
NL |
: |
cyclohexyldimethoxymethylsilaan |
PT |
: |
ciclohexilmetildimetoxisilano |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
(CH3O)3Si(CH2)3 — NH — (CH2)3 — Si — (OCH3)3
ES |
: |
bis(3-(trimetoxisilil)propil)amina |
DA |
: |
bis(3-(trimethoxysilyl)propyl)amin |
DE |
: |
Bis(3-(trimethoxysilyl)propyl)amin |
EL |
: |
δις(3-(τριμεθοξυσιλυλο)προπυλ)αμίνη |
EN |
: |
bis(3-(trimethoxysilyl)propyl)amine |
FR |
: |
bis(3-(triméthoxysilyl)propyl)amine |
IT |
: |
bis(3-(trimetossisilil)propil)ammina |
NL |
: |
bis(3-(trimethoxysilyl)propyl)amine |
PT |
: |
bis(3-(trimetoxissilil)propil)amina |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
alfa-hidroxipoli(metil-(3-(2,2,6,6-tetrametilpiperidin-4-iloxi)propil)siloxano) |
DA |
: |
alpha-hydroxypoly(methyl-(3-(2,2,6,6-tetramethylpiperidin-4-yloxy)propyl)siloxan) |
DE |
: |
alpha-Hydroxypoly(methyl-(3-(2,2,6,6-tetramethylpiperidin-4-yloxy)propyl)siloxan) |
EL |
: |
αλφα-υδροξυπολυ(μεθυλο-(3-(2,2,6,6-τετραμεθυλοπιπεριδιν-4-υλοξυ)προπυλο)σιλοξάνιο) |
EN |
: |
alpha-hydroxypoly(methyl-(3-(2,2,6,6-tetramethylpiperidin-4-yloxy)propyl)siloxane) |
FR |
: |
alpha-hydroxypoly(méthyl-(3-(2,2,6,6-tétraméthylpipéridine-4-yloxy)propyl)siloxane) |
IT |
: |
alfa-idrossipoli(metil-(3-(2,2,6,6-tetrametilpiperidin-4-ilossi)propil)silossano) |
NL |
: |
alfa-hydroxypoly(methyl-(3-(2,2,6,6-tetramethylpiperidine-4-yloxy)propyl)siloxaan) |
PT |
: |
alfa-hidroxipoli(metil-(3-(2,2,6,6-tetrametilpiperidina-4-iloxi)propil)siloxano) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ácido 2-(difosfonometil)succínico |
DA |
: |
2-(diphosphonomethyl)ravsyre |
DE |
: |
2-(Diphosphonomethyl)bernsteinsäure |
EL |
: |
2-(διφωσφονομεθυλ)ηλεκτρικό οξύ |
EN |
: |
2-(diphosphonomethyl)succinic acid |
FR |
: |
acide 2-(diphosphonométhyl)succinique |
IT |
: |
acido 2-(difosfonometil)succinico |
NL |
: |
2-(difosfonomethyl)barnsteenzuur |
PT |
: |
ácido 2-(difosfonometil)succínico |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
Mezcla de, Blanding af, Gemisch aus, Μείγμα των, Mixture of, Mélange de, Miscela di, Mengsel van, Mistura de:
ES |
: |
óxido de trioctilfosfina |
DA |
: |
trioctylphosphinoxid |
DE |
: |
Trioctylphosphinoxid |
EL |
: |
οξείδιο της τριοκτυλοφωσφίνης |
EN |
: |
trioctylphosphine oxide |
FR |
: |
oxyde de trioctylphosphine |
IT |
: |
ossido di triottilfosfina |
NL |
: |
trioctylfosfineoxide |
PT |
: |
óxido de trioctilfosfina |
y, og, und, και, and, et, e, en, e:
ES |
: |
óxido de hexildioctilfosfina |
DA |
: |
hexyldioctylphosphinoxid |
DE |
: |
Hexyldioctylphosphinoxid |
EL |
: |
οξείδιο της εξυλοδιοκτυλοφωσφίνης |
EN |
: |
hexyldioctylphosphine oxide |
FR |
: |
oxyde d'hexyldioctylphosphine |
IT |
: |
ossido di esildiottilfosfina |
NL |
: |
hexyldioctylfosfineoxide |
PT |
: |
óxido de hexyldioctilfosfina |
y, og, und, και, and, et, e, en, e:
ES |
: |
óxido de dihexiloctilfosfina |
DA |
: |
dihexyloctylphosphinoxid |
DE |
: |
Dihexyloctylphosphinoxid |
EL |
: |
οξείδιο της διεξυλοκτυλοφωσφίνης |
EN |
: |
dihexyloctylphosphine oxide |
FR |
: |
oxyde de dihexyloctylphosphine |
IT |
: |
ossido di diesilottilfosfina |
NL |
: |
dihexyloctylfosfineoxide |
PT |
: |
óxido de dihexiloctilfosfina |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
bromuro de (2-(1,3-dioxolan-2-il)etil)trifenilfosfonio |
DA |
: |
(2-(1,3-dioxolan-2-yl)ethyl)triphenylphosphoniumbromid |
DE |
: |
(2-(1,3-Dioxolan-2-yl)ethyl)triphenylphosphoniumbromid |
EL |
: |
βρωμίδιο του (2-(1,3-διοξολαν-2-υλο)αιθυλο)τριφαινυλοφωσφονίου |
EN |
: |
(2-(1,3-dioxolan-2-yl)ethyl)triphenylphosphonium bromide |
FR |
: |
bromure de (2-(1,3-dioxolanne-2-yl)éthyl)triphénylphosphonium |
IT |
: |
bromuro di (2-(1,3-diossolan-2-il)etil)trifenilfosfonio |
NL |
: |
(2-(1,3-dioxolaan-2-yl)ethyl)trifenylfosfoniumbromide |
PT |
: |
brometo de (2-(1,3-dioxolano-2-il)etil)trifenilfosfonio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
fosfato de tris(isopropil/terc-butilfenilo) |
DA |
: |
tris(isopropyl/tert-butylphenyl)phosphat |
DE |
: |
Tris(isopropyl/tert-butylphenyl)phosphat |
EL |
: |
φωσφορικό τρις(ισοπροπυλο/τερτ-βουτυλοφαινύλιο) |
EN |
: |
tris(isopropyl/tert-butylphenyl) phosphate |
FR |
: |
phosphate de tris(isopropyl/tert-butylphényle) |
IT |
: |
fosfato di tris(isopropil/terz-butilfenile) |
NL |
: |
tris(isopropyl/tert-butylfenyl)fosfaat |
PT |
: |
fosfato de tris(isopropil/terc-butilfenilo) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
cloruro de estireno-4-sulfonilo |
DA |
: |
styren-4-sulfonylchlorid |
DE |
: |
Styrol-4-sulfonylchlorid |
EL |
: |
χλωρίδιο του στυρενο-4-σουλφονυλίου |
EN |
: |
styrene-4-sulfonyl chloride |
FR |
: |
chlorure de styrène-4-sulfonyle |
IT |
: |
cloruro di stiren-4-solfonile |
NL |
: |
styreen-4-sulfonylchloride |
PT |
: |
cloreto de estireno-4-sulfonilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
cloruro de tionilo, productos de reacción con 1,3,4-tiadiazol-2,5-ditiol, terc-nonantiol y C12-14-terc-alquilamina |
DA |
: |
thionylchlorid, reaktionsprodukter med 1,3,4-thiadiazol-2,5-dithiol, tert-nonanthiol og C12-14-tert-alkylamin |
DE |
: |
Thionylchlorid, reaktionsprodukte mit 1,3,4-Thiadiazol-2,5-dithiol, tert-Nonanthiol und C12-14-tert-Alkylamin |
EL |
: |
χλωρίδιο του θειονυλίου, προϊόντα αντίδρασης με 1,3,4-θειαδιαζολ-2,5-διθειόλη, τερτ-εννεανοθειόλη και C12-14-tert- αλκυλαμίνη |
EN |
: |
thionyl chloride, reaction products with 1,3,4-thiadiazol-2,5-dithiol, tert-nonanethiol and C12-14-tert-alkylamine |
FR |
: |
chlorure de thionyle, produits de réaction avec 1,3,4-thiadiazole-2,5-dithiol, tert-nonanethiol et C12-14-tert-alkylamine |
IT |
: |
cloruro di tionile, prodotti di reazione con 1,3,4-tiadiazol-2,5-ditiolo, terz-nonantiolo e C12-14-terz-alchilammina |
NL |
: |
thionylchloride, reaktieprodukten met 1,3,4-thiadiazool-2,5-dithiol, tert-nonaanthiol en C12-14-tert-alkylamine |
PT |
: |
cloruro de tionilo, produtos de reacção com 1,3,4-tiadiazolo-2,5-ditiol, terc-nonanotiol e C12-14-terc-alquilamina |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
N,N,N′,N′-tetrametilditiobis(etilen)diamina, diclorhidrato |
DA |
: |
N,N,N′,N′-tetramethyldithiobis(ethylen)diamindihydrochlorid |
DE |
: |
N,N,N′,N′-Tetramethyldithiobis(ethylen)diamindihydrochlorid |
EL |
: |
N,N,N′,N′- τετραμεθυλοδιθειοδις(αιθυλενο)διαμίνη διϋδροχλωρική |
EN |
: |
N,N,N′,N′-tetramethyldithiobis(ethylene)diamine dihydrochloride |
FR |
: |
N,N,N′,N′-tétraméthyldithiobis(éthylène)diamine, dichlorhydrate |
IT |
: |
N,N,N′,N′-tetrametilditiobis(etilen)diammina, dicloridrato |
NL |
: |
N,N,N′,N′-tetramethyldithiobis(ethyleen)diaminedihydrochloride |
PT |
: |
N,N,N′,N′-tetrametilditiobis(etileno)diamina, dicloridrato |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
oxalato de titanio(4 +) |
DA |
: |
titan(4 +)oxalat |
DE |
: |
Titan(4 +)oxalat |
EL |
: |
οξαλικο τιτανικός(4 +) |
EN |
: |
titanium(4 +) oxalate |
FR |
: |
oxalate de titane(4 +) |
IT |
: |
ossalato di titanio(4 +) |
NL |
: |
titaan(4 +)oxalaat |
PT |
: |
oxalato de titanio(4 +) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
(3-metil-4-(5-nitro-2-oxidofenilazo)-1-fenilpirazololato)(1-(3-nitro-2-óxido-5-sulfonatofenilazo)-2-naftolato)cromato(1-) de disodio |
DA |
: |
dinatrium(3-methyl-4-(5-nitro-2-oxidophenylazo)-1-phenylpyrazololato)(1-(3-nitro-2-oxido-5-sulfonatophenylazo)-2-naphtholato)chromat(1-) |
DE |
: |
Dinatrium(3-methyl-4-(5-nitro-2-oxidophenylazo)-1-phenylpyrazololato)(1-(3-nitro-2-oxido-5-sulfonatophenylazo)-2-naphtholato)chromat(1-) |
EL |
: |
(3-μεθυλο-4-(5-νιτρο-2-οξειδοφαινυλαζω)-1-φαινυλοπυραζολολατο)(1-(3-νιτρο-2-οξειδο-5-σουλφονατοφαινυλαζω)-2-ναφθολατο)χρωμικό(1-) δινάτριο |
EN |
: |
disodium (3-methyl-4-(5-nitro-2-oxidophenylazo)-1-phenylpyrazololato)(1-(3-nitro-2-oxido-5-sulfonatophenylazo)-2-naphtholato)chromate(1-) |
FR |
: |
(3-méthyl-4-(5-nitro-2-oxydophénylazo)-1-phénylpyrazololato)(1-(3-nitro-2-oxydo-5-sulfonatophénylazo)-2-naphtolato)chromate(1-) de disodium |
IT |
: |
(3-metil-4-(5-nitro-2-ossidofenilazo)-1-fenilpirazololato)(1-(3-nitro-2-ossido-5-solfonatofenilazo)-2-naftolato)cromato(1-) di disodio |
NL |
: |
dinatrium(3-methyl-4-(5-nitro-2-oxidofenylazo)-1-fenylpyrazololato)(1-(3-nitro-2-oxido-5-sulfonatofenylazo)-2-naftolato)chromaat(1-) |
PT |
: |
(3-metil-4-(5-nitro-2-oxidofenilazo)-1-fenilpirazololato)(1-(3-nitro-2-oxido-5-sulfonatofenilazo)-2-naftolato)cromato(1-) de dissodio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
bis(1-(5-cloro-2-oxidofenilazo)-2-naftolato)cromato(1-) de tetradecilamonio |
DA |
: |
tetradecylammoniumbis(1-(5-chlor-2-oxidophenylazo)-2-naphtholato)chromat(1-) |
DE |
: |
Tetradecylammoniumbis(1-(5-chlor-2-oxidophenylazo)-2-naphtholato)chromat(1-) |
EL |
: |
δις(1-(2-οξειδο-5-χλωροφαινυλαζω)-2-ναφθολατο)χρωμικό(1-) δεκατετρυλαμμώνιο |
EN |
: |
tetradecylammonium bis(1-(5-chloro-2-oxidophenylazo)-2-naphtholato)chromate(1-) |
FR |
: |
bis(1-(5-chloro-2-oxydophénylazo)-2-naphtolato)chromate(1-) de tétradécylammonium |
IT |
: |
bis(1-(5-cloro-2-ossidofenilazo)-2-naftolato)cromato(1-) di tetradecilammonio |
NL |
: |
tetradecylammoniumbis(1-(5-chloor-2-oxidofenylazo)-2-naftolato)chromaat(1-) |
PT |
: |
bis(1-(5-cloro-2-oxidofenilazo)-2-naftolato)cromato(1-) de tetradecilamonio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
(trisulfonatoftalocianinato)cobre(II) de tris(octadec-9-enilamonio) |
DA |
: |
tris(octadec-9-enylammonium)-(trisulfonatophthalocyaninato)kobber(II) |
DE |
: |
Tris(octadec-9-enylammonium)-(trisulfonatophthalocyaninato)kupfer(II) |
EL |
: |
(τρισουλφονατοφθαλοκυανινατο)χαλκός(ΙΙ) του τρις(δεκαοκτ-9-ενυλαμμωνίου) |
EN |
: |
tris(octadec-9-enylammonium)(trisulfonatophthalocyaninato)copper(II) |
FR |
: |
(trisulfonatophtalocyaninato)cuivre(II) de tris(octadec-9-énylammonium) |
IT |
: |
(trisolfonatoftalocianinato)rame(II) di tris(ottadec-9-enilammonio) |
NL |
: |
tris(octadec-9-enylammonium)-(trisulfonatoftalocyaninato)koper(II) |
PT |
: |
(trissulfonatoftalocianinato)cobre(II) de tris(octadec-9-enilamónio) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
hidroxido de ((2-((3-(6-(2-cloro-5-sulfonato)anilino-4-(3-carboxipiridinio)-1,3,5-triazin-2-ilamino)-2-óxido-5-sulfonatofenilazo)fenilmetilazo)-4-sulfonatobenzoato)cobre(3-) de trisodio) |
DA |
: |
(trinatrium-(2-((3-(6-(2-chlor-5-sulfonato)anilino-4-(3-carboxypyridinio)-1,3,5-triazin-2-ylamino)-2-oxido-5-sulfonatophenylazo)phenylmethylazo)-4-sulfonatobenzoato)kobber(3-))hydroxid |
DE |
: |
(trinatrium-(2-((3-(6-(2-chlor-5-sulfonato)anilino-4-(3-carboxypyridinio)-1,3,5-triazin-2-ylamino)-2-oxido-5-sulfonatophenylazo)phenylmethylazo)-4-sulfonatobenzoato)kupfer(3-))hydroxid |
EL |
: |
υδροξείδιο του ((2-((3-(6-(2-χλωρο-5-σουλφονατο)ανιλινο-4-(3-καρβοξυπυριδινιο)-1,3,5-τριαζιν-2-υλαμινο)-2-οξειδο-5-σουλφονατοφαινυλαζω)φαινυλομεθυλαζω)-4-σουλφονατοβενζοατο)χαλκός(3-) του τρινατρίου) |
EN |
: |
(trisodium (2-((3-(6-(2-chloro-5-sulfonato)anilino)-4-(3-carboxypyridinio)-1,3,5-triazin-2-ylamino)-2-oxido-5-sulfonatophenylazo)phenylmethylazo)-4-sulfonatobenzoato)copper(3-)) hydroxide |
FR |
: |
hydroxyde de ((2-((3-(6-(2-chloro-5-sulfonato)anilino-4-(3-carboxypyridinio)-1,3,5-triazine-2-ylamino)-2-oxydo-5-sulfonatophénylazo)phénylméthylazo)-4-sulfonatobenzoato)cuivre(3-) de trisodium) |
IT |
: |
idrossido di ((2-((3-(6-(2-cloro-5-solfonato)anilino-4-(3-carbossipiridinio)-1,3,5-triazin-2-ilammino)-2-ossido-5-solfonatofenilazo)fenilmetilazo)-4-solfonatobenzoato)rame(3-) de trisodio) |
NL |
: |
(trinatrium-(2-((3-(6-(2-chloor-5-sulfonato)anilino-4-(3-carboxypyridinio)-1,3,5-triazine-2-ylamino)-2-oxido-5-sulfonatofenylazo)fenylmethylazo)-4-sulfonatobenzoato)koper(3-))hydroxid |
PT |
: |
hidroxido de ((2-((3-(6-(2-cloro-5-sulfonato)anilino-4-(3-carboxipiridinio)-1,3,5-triazina-2-ilamino)-2-oxido-5-sulfonatofenilazo)fenilmetilazo)-4-sulfonatobenzoato)cobre(3-) de trissodio) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
metansulfonato de cobre(II) |
DA |
: |
kobber(II)methansulfonat |
DE |
: |
Kupfer(II)methansulfonat |
EL |
: |
μεθανοσουλφονικός χαλκός (II) |
EN |
: |
copper(II) methanesulfonate |
FR |
: |
méthanesulfonate de cuivre(II) |
IT |
: |
metansolfonato di rame(II) |
NL |
: |
koper(II)methaansulfonaat |
PT |
: |
metanossulfonato de cobre(II) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
bis(3,5-di-terc-butilsalicilato-O1,O2)cinc |
DA |
: |
bis(3,5-di-tert-butylsalicylato-O1,O2)zink |
DE |
: |
Bis(3,5-di-tert-butylsalicylato-O1,O2)zink |
EL |
: |
δις(3,5-δι-τερτ-βουτυλοσαλικυλατο- O1,O2) Ψευδάργυρος |
EN |
: |
bis(3,5-di-tert-butylsalicylato-O1,O2)zinc |
FR |
: |
bis(3,5-di-tert-butylsalicylato-O1,O2)zinc |
IT |
: |
bis(3,5-di-terz-butilsalicilato-O1,O2)zinco |
NL |
: |
bis(3,5-di-tert-butylsalicylato-O1,O2)zink |
PT |
: |
bis(3,5-di-terc-butilsalicilato-O1,O2)zinco |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
hidroxo(2-(bencensulfonamido)benzoato)cinc(II) |
DA |
: |
hydroxo(2-(benzensulfonamido)benzoato)zink(II) |
DE |
: |
Hydroxo(2-(benzolsulfonamido)benzoato)zink(II) |
EL |
: |
υδροξο(2-(βενζόλοσουλφοναμιδο)βενζοατο)Ψευδάργυρος (II) |
EN |
: |
hydroxo(2-(benzenesulfonamido)benzoato)zinc(II) |
FR |
: |
hydroxo(2-(benzènesulfonamido)benzoato)zinc(II) |
IT |
: |
idrosso(2-(benzensolfonammido)benzoato)zinco(II) |
NL |
: |
hydroxo(2-(benzeensulfonamido)benzoato)zink(II) |
PT |
: |
hidroxo(2-(benzenossulfonamido)benzoato)zinco(II) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolibdato(4-) de tetrakis(dimetilditetradecilamonio) |
DA |
: |
tetrakis(dimethylditetradecylammonium)hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolybdat(4-) |
DE |
: |
Tetrakis(dimethylditetradecylammonium)hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolybdat(4-) |
EL |
: |
εξα-μυ-οξοτετρα-μυ3-οξοδι-μυ5-οξοδεκατετραοξοοκταμολυβδαινικό(4-) τετρακις(διμεθυλοδιδεκατετρυλαμμώνιο) |
EN |
: |
tetrakis(dimethylditetradecylammonium) hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolybdate(4-) |
FR |
: |
hexa-mu-oxotétra-mu3-oxodi-mu5-oxotétradécaoxooctamolybdate(4-) de tétrakis(diméthylditétradécylammonium) |
IT |
: |
esa-mu-ossotetra-mu3-ossodi-mu5-ossotetradecaossoottamolibdato(4-) di tetrachis(dimetilditetradecilammonio) |
NL |
: |
tetrakis(dimethylditetradecylammonium)hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolybdaat(4-) |
PT |
: |
hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolibdato(4-) de tetraquis(dimetilditetradecilamonio) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolibdato(4-) de tetrakis(trimetilhexadecilamonio) |
DA |
: |
tetrakis(trimethylhexadecylammonium)hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolybdat(4-) |
DE |
: |
Tetrakis(trimethylhexadecylammonium)hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolybdat(4-) |
EL |
: |
εξα-μυ-οξοτετρα-μυ3-οξοδι-μυ5-οξοδεκατετροξοοκταμολυβδαινικό(4-) τετρακις(τριμεθυλδεκαεξυλαμμώνιο) |
EN |
: |
tetrakis(trimethylhexadecylammonium) hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolybdate(4-) |
FR |
: |
hexa-mu-oxotétra-mu3-oxodi-mu5-oxotétradécaoxooctamolybdate(4-) de tétrakis(triméthylhexadécylammonium) |
IT |
: |
esa-mu-ossotetra-mu3-ossodi-mu5-ossotetradecaossoottamolibdato(4-) di tetrachis(trimetilesadecilammonio) |
NL |
: |
tetrakis(trimethylhexadecylammonium)hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolybdaat(4-) |
PT |
: |
hexa-mu-oxotetra-mu3-oxodi-mu5-oxotetradecaoxooctamolibdato(4-) de tetraquis(trimetilhexadecilamonio) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
hexafluoroantimonato de difenil(4-feniltiofenil)sulfonio |
DA |
: |
diphenyl(4-phenylthiophenyl)sulfoniumhexafluorantimonat |
DE |
: |
Diphenyl(4-phenylthiophenyl)sulfoniumhexafluorantimonat |
EL |
: |
εξαφθοροαντιμονικό διφαινυλο(4-φαινυλοθειοφαινυλο)σουλφόνιο |
EN |
: |
diphenyl(4-phenylthiophenyl)sulfonium hexafluoroantimonate |
FR |
: |
hexafluoroantimonate de diphényl(4-phénylthiophényl)sulfonium |
IT |
: |
esafluoroantimonato di difenil(4-feniltiofenil)sulfonio |
NL |
: |
difenyl(4-fenylthiofenyl)sulfoniumhexafluorantimonaat |
PT |
: |
hexafluoroantimonato de difenil(4-feniltiofenil)sulfonio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
hexafluoroantimonato de bis(4-dodecylfenil)iodonio |
DA |
: |
bis(4-dodecylphenyl)iodonium hexafluorantimonat |
DE |
: |
Bis(4-dodecylphenyl)iodonium hexafluorantimonat |
EL |
: |
εξαραφθοροαντιμονικό δις(4-δωδεκυλοφαινυλ)ιωδόνιο |
EN |
: |
bis(4-dodecylphenyl)iodonium hexafluoroantimonate |
FR |
: |
hexafluoroantimonate de bis(4-dodécylphényl)iodonium |
IT |
: |
esafluoroantimonato di bis(4-dodecilfenil)iodonio |
NL |
: |
bis(4-dodecylfenyl)iodonium hexafluorantimonaat |
PT |
: |
hexafluoroantimonato de bis(4-dodecilfenil)iodonio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
7-metilocta-1,6-dieno |
DA |
: |
7-methylocta-1,6-dien |
DE |
: |
7-Methylocta-1,6-dien |
EL |
: |
7-μεθυλοκτα-1,6-διένιο |
EN |
: |
7-methylocta-1,6-diene |
FR |
: |
7-méthylocta-1,6-diène |
IT |
: |
7-metilotta-1,6-diene |
NL |
: |
7-methylocta-1,6-dieen |
PT |
: |
7-metilocta-1,6-dieno |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
m-menta-1,3(8)-dieno |
DA |
: |
m-mentha-1,3(8)-dien |
DE |
: |
m-Mentha-1,3(8)-dien |
EL |
: |
m- μενθα-1,3(8)-διένιο |
EN |
: |
m-mentha-1,3(8)-diene |
FR |
: |
m-mentha-1,3(8)-diène |
IT |
: |
m-menta-1,3(8)-diene |
NL |
: |
m-mentha-1,3(8)-dieen |
PT |
: |
m-menta-1,3(8)-dieno |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4,4,5,5-tetracloro-1,3-dioxolan-2-ona |
DA |
: |
4,4,5,5-tetrachlor-1,3-dioxolan-2-on |
DE |
: |
4,4,5,5-Tetrachlor-1,3-dioxolan-2-on |
EL |
: |
4,4,5,5-τετραχλωρο-1,3-διοξολαν-2-όνη |
EN |
: |
4,4,5,5-tetrachloro-1,3-dioxolan-2-one |
FR |
: |
4,4,5,5-tétrachloro-1,3-dioxolanne-2-one |
IT |
: |
4,4,5,5-tetracloro-1,3-diossolan-2-one |
NL |
: |
4,4,5,5-tetrachloor-1,3-dioxolan-2-on |
PT |
: |
4,4,5,5-tetracloro-1,3-dioxolano-2-ona |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
3-(N-metil-N-(4-metilamino-3-nitrofenil)amino)propano-1,2-diol, clorhidrato |
DA |
: |
3-(N-methyl-N-(4-methylamino-3-nitrophenyl)amino)propan-1,2-diolhydrochlorid |
DE |
: |
3-(N-Methyl-N-(4-methylamino-3-nitrophenyl)amino)propan-1,2-diolhydrochlorid |
EL |
: |
3-(Ν-μεθυλο-Ν-(4-μεθυλαμινο-3-νιτροφαινυλ)αμινο)προπανο-1,2-διόλη υδροχλωρική |
EN |
: |
3-(N-methyl-N-(4-methylamino-3-nitrophenyl)amino)propane-1,2-diol hydrochloride |
FR |
: |
3-(N-méthyl-N-(4-méthylamino-3-nitrophényl)amino)propane-1,2-diol, chlorhydrate |
IT |
: |
3-(N-metil-N-(4-metilammino-3-nitrofenil)ammino)propan-1,2-diolo, cloridrato |
NL |
: |
3-(N-methyl-N-(4-methylamino-3-nitrofenyl)amino)propaan-1,2-diolhydrochloride |
PT |
: |
3-(N-metil-N-(4-metilamino-3-nitrofenil)amino)propano-1,2-diol, cloridrato |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
1,2-dimetoxipropano |
DA |
: |
1,2-dimethoxypropan |
DE |
: |
1,2-Dimethoxypropan |
EL |
: |
1,2-διμεθοξυπροπάνιο |
EN |
: |
1,2-dimethoxypropane |
FR |
: |
1,2-diméthoxypropane |
IT |
: |
1,2-dimetossipropano |
NL |
: |
1,2-dimethoxypropaan |
PT |
: |
1,2-dimetoxipropano |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
tetrahidro-2-isobutil-4-metilpiran-4-ol, mezcla de isomeros (cis y trans) |
DA |
: |
tetrahydro-2-isobutyl-4-methylpyran-4-ol, blanding af isomerer (cis og trans) |
DE |
: |
Tetrahydro-2-isobutyl-4-methylpyran-4-ol, isomerengemisch (cis und trans) |
EL |
: |
τετραυδρο-2-ισοβουτυλο-4-μεθυλοπυραν-4-όλη, μίγμα ισομερών (cis και trans) |
EN |
: |
tetrahydro-2-isobutyl-4-methylpyran-4-ol, mixed isomers (cis and trans) |
FR |
: |
tétrahydro-2-isobutyl-4-méthylpyranne-4-ol, mélange d'isomères (cis et trans) |
IT |
: |
tetraidro-2-isobutil-4-metilpiran-4-olo, miscela di isomeri (cis e trans) |
NL |
: |
tetrahydro-2-isobutyl-4-methylpyraan-4-ol, mengsel van isomeren (cis en trans) |
PT |
: |
tetrahidro-2-isobutil-4-metilpirano-4-ol, mistura de isomeros (cis e trans) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
but-3-enoato de isobutilo |
DA |
: |
isobutylbut-3-enoat |
DE |
: |
Isobutylbut-3-enoat |
EL |
: |
βουτ-3-ενοϊκό ισοβουτύλιο |
EN |
: |
isobutyl but-3-enoate |
FR |
: |
but-3-énoate d'isobutyle |
IT |
: |
but-3-enoato di isobutile |
NL |
: |
isobutylbut-3-enoaat |
PT |
: |
but-3-enoato de isobutilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4,4′-tiodi-o-cresol |
DA |
: |
4,4′-thiodi-o-cresol |
DE |
: |
4,4′-Thiodi-o-kresol |
EL |
: |
4,4′- θειοδι-ο-κρεσόλη |
EN |
: |
4,4′-thiodi-o-cresol |
FR |
: |
4,4′-thiodi-o-crésol |
IT |
: |
4,4′-tiodi-o-cresolo |
NL |
: |
4,4′-thiodi-o-kresol |
PT |
: |
4,4′-tiodi-o-cresol |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4-nonilfenol, productos de reacción con formaldehido y dodecano-1-tiol |
DA |
: |
4-nonylphenol, reaktionsprodukter med formaldehyd og dodecan-1-thiol |
DE |
: |
4-Nonylphenol, reaktionsprodukte mit Formaldehyd und Dodecan-1-thiol |
EL |
: |
4-εννεϋλοφαινόλη, προϊόντα αντίδρασης με φορμαλδεΰδη και δωδεκανο-1-θειόλη |
EN |
: |
4-nonylphenol, reaction products with formaldehyde and dodecane-1-thiol |
FR |
: |
4-nonylphénol, produits de réaction avec le formaldéhyde et le dodécane-1-thiol |
IT |
: |
4-nonilfenolo, prodotti di reazione con formaldeide e dodecan-1-tiolo |
NL |
: |
4-nonylfenol, reaktieprodukten met formaldehyd en dodecaan-1-thiol |
PT |
: |
4-nonilfenol, produtos de reacção com formaldeido e dodecano-1-tiol |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4,4′-oxibis(etilentio)difenol |
DA |
: |
4,4′-oxybis(ethylenthio)diphenol |
DE |
: |
4,4′-Oxybis(ethylenthio)diphenol |
EL |
: |
4,4′- οξυδις(αιθυλενοθειο)διφαινόλη |
EN |
: |
4,4′-oxybis(ethylenethio)diphenol |
FR |
: |
4,4′-oxybis(éthylènethio)diphénol |
IT |
: |
4,4′-ossibis(etilentio)difenolo |
NL |
: |
4,4′-oxybis(ethyleenthio)difenol |
PT |
: |
4,4′-oxibis(etilenotio)difenol |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2,4-di-terc-butilciclohexanona |
DA |
: |
2,4-di-tert-butylcyclohexanon |
DE |
: |
2,4-Di-tert-butylcyclohexanon |
EL |
: |
2,4-δι-τερτ-βουτυλοκυκλοεξανόνη |
EN |
: |
2,4-di-tert-butylcyclohexanone |
FR |
: |
2,4-di-tert-butylcyclohexanone |
IT |
: |
2,4-di-terz-butilcicloesanone |
NL |
: |
2,4-di-tert-butylcyclohexanon |
PT |
: |
2,4-di-tert-butilciclohexanona |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2,4,6-trimetilbenzofenona |
DA |
: |
2,4,6-trimethylbenzophenon |
DE |
: |
2,4,6-Trimethylbenzophenon |
EL |
: |
2,4,6-τριμεθυλοβενζοφαινόνη |
EN |
: |
2,4,6-trimethylbenzophenone |
FR |
: |
2,4,6-triméthylbenzophénone |
IT |
: |
2,4,6-trimetilbenzofenone |
NL |
: |
2,4,6-trimethylbenzofenon |
PT |
: |
2,4,6-trimetilbenzofenona |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2-(4-(3-cloro-5-trifluorometil-2-piridiloxi)fenoxi)propionato de 2-etoxietilo |
DA |
: |
2-ethoxyethyl-2-(4-(3-chlor-5-trifluormethyl-2-pyridyloxy)phenoxy)propionat |
DE |
: |
2-Ethoxyethyl-2-(4-(3-chlor-5-trifluormethyl-2-pyridyloxy)phenoxy)propionat |
EL |
: |
2-(4-(5-τριφθορομεθυλο-3-χλωρο-2-πυριδυλοξυ)φαινοξυ)προπιονικό 2-αιθοξυαιθύλιο |
EN |
: |
2-ethoxyethyl 2-(4-(3-chloro-5-trifluoromethyl-2-pyridyloxy)phenoxy)propionate; haloxyfop-(2-ethoxyethyl)(ISO) |
FR |
: |
2-(4-(3-chloro-5-trifluorométhyl-2-pyridyloxy)phénoxy)propionate de 2-ethoxyéthyle; haloxyfop-(2-éthoxyéthyl)(ISO) |
IT |
: |
2-(4-(3-cloro-5-trifluorometil-2-piridilossi)fenossi)propionato di 2-etossietile |
NL |
: |
2-ethoxyethyl-2-(4-(3-chloor-5-trifluormethyl-2-pyridyloxy)fenoxy)propionaat |
PT |
: |
2-(4-(3-cloro-5-trifluorometil-2-piridiloxi)fenoxi)propionato de 2-etoxietilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ácido 4,8,12-trimetiltrideca-3,7,11-trienoico, mezcla de ísomeros |
DA |
: |
4,8,12-trimethyltrideca-3,7,11-triensyre, blanding af isomerer |
DE |
: |
4,8,12-Trimethyltrideca-3,7,11-triensäure, isomerengemisch |
EL |
: |
4,8,12-τριμεθυλοδεκατρι-3,7,11-τριενοϊκό οξύ, μίγμα ισομερών |
EN |
: |
4,8,12-trimethyltrideca-3,7,11-trienoic acid, mixed isomers |
FR |
: |
acide 4,8,12-triméthyltridéca-3,7,11-triénoique, mélange d'isomères |
IT |
: |
acido 4,8,12-trimetiltrideca-3,7,11-trienoico, miscela di isomeri |
NL |
: |
4,8,12-trimethyltrideca-3,7,11-trieenzuur, mengsel van isomeren |
PT |
: |
ácido 4,8,12-trimetiltrideca-3,7,11-trienóico, mistura de isómeros |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
Mezcla de, Blanding af, Gemisch aus, Μείγμα των, Mixture of, Mélange de, Miscela di, Mengsel van, Mistura de:
ES |
: |
(pentatio)ditioformiato de O,O′-diisopropilo |
DA |
: |
O,O′-diisopropyl-(pentathio)dithioformiat |
DE |
: |
O,O′-Diisopropyl-(pentathio)dithioformiat |
EL |
: |
(πενταθειο)διθειομυρμηκικό O,O′- διισοπροπύλιο |
EN |
: |
O,O′-diisopropyl (pentathio)dithioformate |
FR |
: |
(pentathio)dithioformiate de O,O′-diisopropyle |
IT |
: |
(pentatio)ditioformiato di O,O′-diisopropile |
NL |
: |
O,O′-diisopropyl-(pentathio)dithioformiaat |
PT |
: |
(pentatio)ditioformato de O,O′-diisopropilo |
y, og, und, και, and, et, e, en, e:
ES |
: |
(tetratio)ditioformiato de O,O′-diisopropilo |
DA |
: |
O,O′-diisopropyl-(tetrathio)dithioformiat |
DE |
: |
O,O′-Diisopropyl-(tetrathio)dithioformiat |
EL |
: |
(τετραθειο)διθειομυρμηκικό O,O′- διισοπροπύλιο |
EN |
: |
O,O′-diisopropyl (tetrathio)dithioformate |
FR |
: |
(tétrathio)dithioformiate de O,O′-diisopropyle |
IT |
: |
(tetratio)ditioformiato di O,O′-diisopropile |
NL |
: |
O,O′-diisopropyl-(tetrathio)dithioformiaat |
PT |
: |
(tetratio)ditioformato de O,O′-diisopropilo |
y, og, und, και, and, et, e, en, e:
ES |
: |
(tritio)ditioformiato de O,O′-diisopropilo |
DA |
: |
O,O′-diisopropyl-(trithio)dithioformiat |
DE |
: |
O,O′-Diisopropyl-(trithio)dithioformiat |
EL |
: |
(τριθειο)διθειομυρμηκικό O,O′- διισοπροπύλιο |
EN |
: |
O,O′-diisopropyl (trithio)dithioformate |
FR |
: |
(trithio)dithioformiate de O,O′-diisopropyle |
IT |
: |
(tritio)ditioformiato di O,O′-diisopropile |
NL |
: |
O,O′-diisopropyl-(trithio)dithioformiaat |
PT |
: |
(tritio)ditioformato de O,O′-diisopropilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
acrilamidoglicolato de metilo (conteniendo ≥ 0,1 % de acrilamida) |
DA |
: |
methylacrylamidoglycolat (der indeholder ≥ 0,1 % acrylamid) |
DE |
: |
Methylacrylamidoglykolat (mit ≥ 0,1 % Acrylamid) |
EL |
: |
ακρυλαμιδογλυκολικό μεθύλιο (περιέχον ≥ 0,1 % ακρυλαμίδιο) |
EN |
: |
methyl acrylamidoglycolate (containing ≥ 0,1 % acrylamide) |
FR |
: |
acrylamidoglycolate de méthyle (contenant ≥ 0,1 % d'acrylamide) |
IT |
: |
acrilammidoglicolato di metile (contenente ≥ 0,1 % di acrilammide) |
NL |
: |
methylacrylamidoglycolaat (bevattende ≥ 0,1 % acrylamide) |
PT |
: |
acrilamidoglicolato de metilo (contendo ≥ 0,1 % de acrilamida) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
3-(3-terc-butil-4-hidroxi-5-metilfenil)propionato de metilo |
DA |
: |
methyl-3-(3-tert-butyl-4-hydroxy-5-methylphenyl)propionat |
DE |
: |
Methyl-3-(3-tert-butyl-4-hydroxy-5-methylphenyl)propionat |
EL |
: |
3-(3-τερτ-βουτυλ-5-μεθυλ-4-υδροξυφαινυλο)προπιονικό μεθύλιο |
EN |
: |
methyl 3-(3-tert-butyl-4-hydroxy-5-methylphenyl)propionate |
FR |
: |
3-(3-tert-butyl-4-hydroxy-5-méthylphényl)propionate de méthyle |
IT |
: |
3-(3-terz-butil-4-idrossi-5-metilfenil)propionato di metile |
NL |
: |
methyl-3-(3-tert-butyl-4-hydroxy-5-methylfenyl)propionaat |
PT |
: |
3-(3-terc-butil-4-hidroxi-5-metilfenil)propionato de metilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
poli(oxipropilencarbonilo-co-oxi(etiletilen)carbonilo), con 27 % hidroxivalerato |
DA |
: |
poly(oxypropylencarbonyl-co-oxy(ethylethylen)carbonyl), indholdende 27 % hydroxyvalerat |
DE |
: |
Poly(oxypropylencarbonyl-co-oxy(ethylethylen)carbonyl), enthält 27 % hydroxyvalerat |
EL |
: |
πολυ(οξυπροπυλένοκαρβονυλο -co- οξυ(αιθυλαιθυλένο)καρβονύλιο), περιέχον 27 % υδροξυβαλεριανικό |
EN |
: |
poly(oxypropylenecarbonyl-co-oxy(ethylethylene)carbonyl), containing 27 % hydroxyvalerate |
FR |
: |
poly(oxypropylènecarbonyle-co-oxy(éthyléthylène)carbonyle), contenant 27 % d'hydroxyvalérate |
IT |
: |
poli(ossipropilencarbonile-co-ossi(etiletilen)carbonile), contenente 27 % idrossivalerato |
NL |
: |
poly(oxypropyleencarbonyl-co-oxy(ethylethyleen)carbonyl), dat 27 % hydroxyvaleraat bevat |
PT |
: |
poli(oxipropilenocarbonilo-co-oxi(etiletileno)carbonilo), contendo 27 % hidroxivalerato |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
3,3-bis(terc-pentilperoxi)butirato de etilo |
DA |
: |
ethyl-3,3-bis(tert-pentylperoxy)butyrat |
DE |
: |
Ethyl-3,3-bis(tert-pentylperoxy)butyrat |
EL |
: |
3,3-δις(τερτ-πεντυλυπεροξυ)βουτυρικό αιθύλιο |
EN |
: |
ethyl 3,3-bis(tert-pentylperoxy)butyrate |
FR |
: |
3,3-bis(tert-pentylperoxy)butyrate d'éthyle |
IT |
: |
3,3-bis(terz-pentilperossi)butirrato di etile |
NL |
: |
ethyl-3,3-bis(tert-pentylperoxy)butyraat |
PT |
: |
3,3-bis(terc-pentilperoxi)butirato de etilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ácido N,N-hidrazinodiacético |
DA |
: |
N,N-hydrazinodieddikesyre |
DE |
: |
N,N-Hydrazinodiessigsäure |
EL |
: |
Ν,Ν-υδραζινοδιοξικό οξύ |
EN |
: |
N,N-hydrazinodiacetic acid |
FR |
: |
acide N,N-hydrazinodiacétique |
IT |
: |
acido N,N-idrazinodiacetico |
NL |
: |
N,N-hydrazinodiazijnzuur |
PT |
: |
ácido N,N-hidrazinodiacético |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ácido 3-(3-terc-butil-4-hidroxifenil)propionico |
DA |
: |
3-(3-tert-butyl-4-hydroxyphenyl)propionsyre |
DE |
: |
3-(3-tert-Butyl-4-hydroxyphenyl)propionsäure |
EL |
: |
3-(3-τερτ-βουτυλ-4-υδροξυφαινυλο)προπιονικό οξύ |
EN |
: |
3-(3-tert-butyl-4-hydroxyphenyl)propionic acid |
FR |
: |
acide 3-(3-tert-butyl-4-hydroxyphényl)propionique |
IT |
: |
acido 3-(3-terz-butil-4-idrossifenil)propionico |
NL |
: |
3-(3-tert-butyl-4-hydroxyfenyl)propionzuur |
PT |
: |
ácido 3-(3-terc-butil-4-hidroxifenil)propionico |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ácido glutamico, productos de reacción con N-(C12-14alquil)propileno-1,3-diamina |
DA |
: |
glutamsyre, reaktionsprodukter med N-(C12-14alkyl)propylen-1,3-diamin |
DE |
: |
Glutaminsäure, reaktionsprodukte mit N-(C12-14alkyl)propylen-1,3-diamin |
EL |
: |
γλουταμινικό οξύ, προϊόντα αντίδρασης με N-(C12-14 αλκυλο)προπυλενο-1,3-διαμίνη |
EN |
: |
glutamic acid, reaction products with N-(C12-14alkyl)propylenediamine |
FR |
: |
acide glutamique, produits de réaction avec la N-(C12-14alkyl)propylène-1,3-diamine |
IT |
: |
acido glutammico, prodotti di reazione con N-(C12-14alchil)propilen-1,3-diammina |
NL |
: |
glutaminezuur, reaktieprodukten met N-(C12-14alkyl)propileen-1,3-diamine |
PT |
: |
ácido glutamico, produtos de reacção com N-(C12-14alquil)propileno-1,3-diamina |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2-(4-(7-fenil-2,6-dihidro-2,6-dioxo-1,5-dioxaindacen-3-il)fenoxi)acetato de 2-etoxietilo |
DA |
: |
2-ethoxyethyl-2-(4-(2,6-dihydro-2,6-dioxo-7-phenyl-1,5-dioxaindacen-3-yl)phenoxy)acetat |
DE |
: |
2-Ethoxyethyl-2-(4-(2,6-dihydro-2,6-dioxo-7-phenyl-1,5-dioxaindacen-3-yl)phenoxy)acetat |
EL |
: |
2-(4-(2,6-διοξο-2,6-διυδρο-7-φαινυλο-1,5-διοξαινδακεν-3-υλο)φαινοξυ)οξικό 2-αιθοξυαιθύλιο |
EN |
: |
2-ethoxyethyl 2-(4-(2,6-dihydro-2,6-dioxo-7-phenyl-1,5-dioxaindacen-3-yl)phenoxy)acetate |
FR |
: |
2-(4-(2,6-dihydro-2,6-dioxo-7-phényl-1,5-dioxaindacène-3-yl)phénoxy)acétate de 2-ethoxyéthyle |
IT |
: |
2-(4-(7-fenil-2,6-diidro-2,6-diosso-1,5-diossaindacen-3-il)fenossi)acetato di 2-etossietile |
NL |
: |
2-ethoxyethyl-2-(4-(7-fenyl-2,6-dihydro-2,6-dioxo-1,5-dioxaindaceen-3-yl)fenoxy)acetaat |
PT |
: |
2-(4-(7-fenil-2,6-dihidro-2,6-dioxo-1,5-dioxaindaceno-3-il)fenoxi)acetato de 2-etoxietilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ácido (+)-R-2-(2,4-diclorofenoxi)propionico |
DA |
: |
(+)-R-2-(2,4-dichlorphenoxy)propionsyre |
DE |
: |
(+)-R-2-(2,4-Dichlorphenoxy)propionsäure |
EL |
: |
(+)-R-2-(2,4- διχλωροφαινοξυ)προπιονικό οξύ |
EN |
: |
(+)-R-2-(2,4-dichlorophenoxy)propionic acid |
FR |
: |
acide (+)-R-2-(2,4-dichlorophénoxy)propionique |
IT |
: |
acido (+)-R-2-(2,4-diclorofenossi)propionico |
NL |
: |
(+)-R-2-(2,4-dichloorfenoxy)propionzuur |
PT |
: |
ácido (+)-R-2-(2,4-diclorofenoxi)propionico |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ditiodiacetato de bis(2-etilhexilo) |
DA |
: |
bis(2-ethylhexyl)dithiodiacetat |
DE |
: |
Bis(2-ethylhexyl)dithiodiacetat |
EL |
: |
διθειοδιοξικό δις(2-αιθυλεξύλιο) |
EN |
: |
bis(2-ethylhexyl) dithiodiacetate |
FR |
: |
dithioacétate de bis(2-éthylhexyle) |
IT |
: |
ditioacetato di bis(2-etilesile) |
NL |
: |
bis(2-ethylhexyl)dithioacetaat |
PT |
: |
ditioacetato de bis(2-etilhexilo) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ácido 2-docosiloxi-1-hidroxi-4-(1-(4-hidroxi-3-metilfenantren-1-il)-3-oxo-2-oxafenalen-1-il)naftaleno-2-carboxilico |
DA |
: |
6-docosyloxy-1-hydroxy-4-(1-(4-hydroxy-3-methylphenanthren-1-yl)-3-oxo-2-oxaphenalen-1-yl)naphthalen-2-carboxylsyre |
DE |
: |
6-Docosyloxy-1-hydroxy-4-(1-(4-hydroxy-3-methylphenanthren-1-yl)-3-oxo-2-oxaphenalen-1-yl)naphthalin-2-carbonsäure |
EL |
: |
6-δωκοσυλοξυ-1-υδροξυ-4-(1-(4-υδροξυ-3-μεθυλοφαινανθρεν-1-υλο)-3-οξο-2-οξαφαιναλεν-1-υλο)ναφθαλενο-2-καρβοξυλικό οξύ |
EN |
: |
6-docosyloxy-1-hydroxy-4-(1-(4-hydroxy-3-methylphenanthren-1-yl)-3-oxo-2-oxaphenalen-1-yl)naphthalene-2-carboxylic acid |
FR |
: |
acide 2-docosyloxy-1-hydroxy-4-(1-(4-hydroxy-3-méthylphénantrène-1-yl)-3-oxo-2-oxaphénalène-1-yl)naphtalène-2-carboxylique |
IT |
: |
acido 2-docosilossi-1-idrossi-4-(1-(4-idrossi-3-metilfenantren-1-il)-3-osso-2-ossafenalen-1-il)naftalen-2-carbossilico |
NL |
: |
2-docosyloxy-1-hydroxy-4-(1-(4-hydroxy-3-methylfenantreen-1-yl)-3-oxo-2-oxafenaleen-1-yl)naftaleen-2-carbonzuur |
PT |
: |
ácido 2-docosyloxi-1-hidroxi-4-(1-(4-hidroxi-3-metilfenantreno-1-il)-3-oxo-2-oxafenaleno-1-il)naftaleno-2-carboxilico |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
metacrilato de 6-(2,3-dimetilmaleimido)hexilo |
DA |
: |
6-(2,3-dimethylmaleimido)hexylmethacrylat |
DE |
: |
6-(2,3-Dimethylmaleimido)hexylmethacrylat |
EL |
: |
μεθακρυλικό 6-(2,3-διμεθυλομηλεϊμιδο)εξύλιο |
EN |
: |
6-(2,3-dimethylmaleimido)hexyl methacrylate |
FR |
: |
méthacrylate de 6-(2,3-diméthylmaléimido)hexyle |
IT |
: |
metacrilato di 6-(2,3-dimetilmaleimmido)esile |
NL |
: |
6-(2,3-dimethylmaleimido)hexylmethacrylaat |
PT |
: |
metacrilato de 6-(2,3-dimetilmaleimido)hexilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
trans-2-(2,2-diclorovinil)-3,3-dimetilciclopropancarboxilato de 2,3,5,6-tetrafluorobenzilo |
DA |
: |
2,3,5,6-tetrafluorbenzyl-trans-2-(2,2-dichlorvinyl)-3,3-dimethylcyclopropancarboxylat |
DE |
: |
2,3,5,6-Tetrafluorbenzyl-trans-2-(2,2-dichlorvinyl)-3,3-dimethylcyclopropancarboxylat |
EL |
: |
trans-2-(2,2- διχλωροβινυλο)-3,3-διμεθυλοκυκλοπροπανοκαρβοξυλικός 2,3,5,6-τετραφθοροβενζύλεστέρας |
EN |
: |
2,3,5,6-tetrafluorobenzyl trans-2-(2,2-dichlorovinyl)-3,3-dimethylcyclopropanecarboxylate |
FR |
: |
trans-2-(2,2-dichlorovinyl)-3,3-diméthylcyclopropanecarboxylate de 2,3,5,6-tétrafluorobenzyle |
IT |
: |
trans-2-(2,2-diclorovinil)-3,3-dimetilciclopropancarbossilato di 2,3,5,6-tetrafluorobenzile |
NL |
: |
2,3,5,6-tetrafluorobenzyl-trans-2-(2,2-dichloorvinyl)-3,3-dimethylcyclopropaancarboxylaat |
PT |
: |
trans-2-(2,2-diclorovinil)-3,3-dimetilciclopropanocarboxilato de 2,3,5,6-tetrafluorobenzilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2-(3-nitrobenciliden)acetoacetato de metilo |
DA |
: |
methyl-2-(3-nitrobenzyliden)acetoacetat |
DE |
: |
Methyl-2-(3-nitrobenzyliden)acetoacetat |
EL |
: |
2-(3-νιτροβενζυλιδενο)ακετοοξικό μεθύλιο |
EN |
: |
methyl 2-(3-nitrobenzylidene)acetoacetate |
FR |
: |
2-(3-nitrobenzylidène)acétoacétate de méthyle |
IT |
: |
2-(3-nitrobenziliden)acetoacetato di metile |
NL |
: |
methyl-2-(3-nitrobenzylideen)acetoacetaat |
PT |
: |
2-(3-nitrobenzilideno)acetoacetato de metilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ácido 3-azidosulfonilbenzoico |
DA |
: |
3-azidosulfonylbenzoesyre |
DE |
: |
3-Azidosulfonylbenzoesäure |
EL |
: |
3-αζιδοσουλφονυλοβενζοϊκό οξύ |
EN |
: |
3-azidosulfonylbenzoic acid |
FR |
: |
acide 3-azidosulfonylbenzoïque |
IT |
: |
acido 3-azidosolfonilbenzoico |
NL |
: |
3-azidosulfonilbenzoëzuur |
PT |
: |
ácido 3-azidossulfonilbenzoico |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
Mezcla de, Blanding af, Gemisch aus, Μείγμα των, Mixture of, Mélange de, Miscela di, Mengsel van, Mistura de:
ES |
: |
hidrogenociclohexano-1,2-dicarboxilato de 2-acriloiloxietilo |
DA |
: |
2-acryloyloxyethylhydrogencyclohexan-1,2-dicarboxylat |
DE |
: |
2-Acryloyloxyethylhydrogencyclohexan-1,2-dicarboxylat |
EL |
: |
υδρογονοκυκλοεξανο-1,2-δικαρβοξυλικό 2-ακρυλοϋλοξυαιθύλιο |
EN |
: |
2-acryloyloxyethyl hydrogen cyclohexane-1,2-dicarboxylate |
FR |
: |
hydrogénocyclohexane-1,2-dicarboxylate de 2-acryloyloxyéthyle |
IT |
: |
idrogenocicloesan-1,2-dicarbossilato di 2-acriloilossietile |
NL |
: |
2-acryloyloxyethylhydrogeencyclohexaan-1,2-dicarboxylaat |
PT |
: |
hidrogénociclohexano-1,2-dicarboxilato de 2-acriloiloxietilo |
y, og, und, και, and, et, e, en, e:
ES |
: |
hidrogenociclohexano-1,2-dicarboxilato de 2-metacriloiloxietil |
DA |
: |
2-methacryloyloxyethylhydrogencyclohexan-1,2-dicarboxylat |
DE |
: |
2-Methacryloyloxyethylhydrogencyclohexan-1,2-dicarboxylat |
EL |
: |
υδρογονοκυκλοεξανο-1,2-δικαρβοξυλικό 2-μεθακρυλοϋλοξυαιθύλιο |
EN |
: |
2-methacryloyloxyethyl hydrogen cyclohexane-1,2-dicarboxylate |
FR |
: |
hydrogénocyclohexane-1,2-dicarboxylate de 2-méthacryloyloxyéthyle |
IT |
: |
idrogenocicloesan-1,2-dicarbossilato di 2-metacriloilossietile |
NL |
: |
2-methacryloyloxyethylhydrogeencyclohexaan-1,2-dicarboxylaat |
PT |
: |
hidrogénociclohexano-1,2-dicarboxilato de 2-metacriloiloxietil |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2-amino-2-metilpropionato de potasio, octahidrato |
DA |
: |
kalium-2-amino-2-methylpropionatoctahydrat |
DE |
: |
Kalium-2-amino-2-methylpropionatoctahydrat |
EL |
: |
2-αμινο-2-μεθυλοπροπιονικό κάλιο οκταϋδρικό |
EN |
: |
potassium 2-amino-2-methylpropionate octahydrate |
FR |
: |
2-amino-2-méthylpropionate de potassium, octahydrate |
IT |
: |
2-ammino-2-metilpropionato di potassio, ottaidrato |
NL |
: |
kalium-2-amino-2-methylpropionaatoctahydraat |
PT |
: |
2-amino-2-metilpropionato de potássio, octahidrato |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
3-(2-(diaminometilenamino)tiazol-4-ilmetiltio)propiononitrilo |
DA |
: |
3-(2-(diaminomethylenamino)thiazol-4-ylmethylthio)propiononitril |
DE |
: |
3-(2-(Diaminomethylenamino)thiazol-4-ylmethylthio)propiononitril |
EL |
: |
3-(2-(διαμινομεθυλέναμινο)θειαζολ-4-υλομεθυλοθειο)προπιονονιτρίλιο |
EN |
: |
3-(2-(diaminomethyleneamino)thiazol-4-ylmethylthio)propionitrile |
FR |
: |
3-(2-(diaminométhylènamino)thiazole-4-ylméthylthio)propiononitrile |
IT |
: |
3-(2-(diamminometilenammino)tiazol-4-ilmetiltio)propiononitrile |
NL |
: |
3-(2-(diaminomethyleenamino)thiazool-4-ylmethylthio)propiononitril |
PT |
: |
3-(2-(diaminometilenamino)tiazole-4-ilmetiltio)própiononitrilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2,6-dicloro-4-nitroanisol |
DA |
: |
2,6-dichlor-4-nitroanisol |
DE |
: |
2,6-Dichlor-4-nitroanisol |
EL |
: |
2,6-διχλωρο-4-νιτροανισόλη |
EN |
: |
2,6-dichloro-4-nitroanisole |
FR |
: |
2,6-dichloro-4-nitroanisole |
IT |
: |
2,6-dicloro-4-nitroanisolo |
NL |
: |
2,6-dichloor-4-nitroanisool |
PT |
: |
2,6-dicloro-4-nitroanisole |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2′-(2-ciano-4,6-dinitrofenilazo)-5′-(N,N-dipropilamino)propionanilida |
DA |
: |
2′-(2-cyan-4,6-dinitrophenylazo)-5′-(N,N-dipropylamino)propionanilid |
DE |
: |
2′-(2-Cyan-4,6-dinitrophenylazo)-5′-(N,N-dipropylamino)propionanilid |
EL |
: |
5′-(N,N- διπροπυλαμινο) -2′-(2- κυανο-4,6-δινιτροφαινυλαζω)προπιονανιλίδιο |
EN |
: |
2′-(2-cyano-4,6-dinitrophenylazo)-5′-(N,N-dipropylamino)propionanilide |
FR |
: |
2′-(2-cyano-4,6-dinitrophénylazo)-5′-(N,N-dipropylamino)propionanilide |
IT |
: |
2′-(2-ciano-4,6-dinitrofenilazo)-5′-(N,N-dipropilammino)propionanilide |
NL |
: |
2′-(2-cyaan-4,6-dinitrofenylazo)-5′-(N,N-dipropylamino)propionanilide |
PT |
: |
2′-(2-ciano-4,6-dinitrofenilazo)-5′-(N,N-dipropilamino)propionanilida |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
dilactato de N,N,N′,N′-tetrametil-3,3′-(propilenbis(iminocarbonil-4,1-fenilenazo(1,6-dihidro-2-hidroxi-4-metil-6-oxopiridina-3,1-diil)))di(propilamonio) |
DA |
: |
N,N,N′,N′-tetramethyl-3,3′-(propylenbis(iminocarbonyl-4,1-phenylenazo(1,6-dihydro-2-hydroxy-4-methyl-6-oxopyridin-3,1-diyl)))di(propylammonium)dilactat |
DE |
: |
N,N,N′,N′-Tetramethyl-3,3′-(propylenbis(iminocarbonyl-4,1-phenylenazo(1,6-dihydro-2-hydroxy-4-methyl-6-oxopyridin-3,1-diyl)))di(propylammonium)dilactat |
EL |
: |
διγαλακτικό N,N,N′,N′- τετραμεθυλο -3,3′- (προπυλένοδις(ιμινοκαρβονυλο-4,1-φαινυλέναζω(4-μεθυλ-6-οξο-1,6-διυδρο-2-υδροξυπυριδινο-3,1-διυλο)))δι(προπυλαμμώνιο) |
EN |
: |
N,N,N′,N′-tetramethyl-3,3′-(propylenebis(iminocarbonyl-4,1-phenylenazo(1,6-dihydro-2-hydroxy-4-methyl-6-oxopyridine-3,1-diyl)))di(propylammonium) dilactate |
FR |
: |
dilactate de N,N,N′,N′-tétraméthyl-3,3′-(propylènebis(iminocarbonyl-4,1-phénylènazo(1,6-dihydro-2-hydroxy-4-méthyl-6-oxopyridine-3,1-diyl)))di(propylammonium) |
IT |
: |
dilattato di N,N,N′,N′-tetrametil-3,3′-(propilenbis(imminocarbonil-4,1-fenilenazo(1,6-diidro-2-idrossi-4-metil-6-ossopiridin-3,1-diil)))di(propilammonio) |
NL |
: |
N,N,N′,N′-tetramethyl-3,3′-(propyleenbis(iminocarbonyl-4,1-fenyleenazo(1,6-dihydro-2-hydroxy-4-methyl-6-oxopyridine-3,1-diyl)))di(propylammonium)dilactaat |
PT |
: |
dilactato de N,N,N′,N′-tetrametil-3,3′-(propilenobis(iminocarbonil-4,1-fenilenazo(1,6-dihidro-2-hidroxi-4-metil-6-oxopiridina-3,1-diil)))di(propilamónio) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
Mezcla de, Blanding af, Gemisch aus, Μείγμα των, Mixture of, Mélange de, Miscela di, Mengsel van, Mistura de:
ES |
: |
6-metil-2-(4-(2,4,6-triaminopirimidin-5-ilazo)fenil)benzotiazol-7-sulfonato de 2,2-iminodietanol |
DA |
: |
2,2-iminodiethanol-6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidin-5-ylazo)phenyl)benzothiazol-7-sulfonat |
DE |
: |
2,2-Iminodiethanol-6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidin-5-ylazo)phenyl)benzothiazol-7-sulfonat |
EL |
: |
6-μεθυλο-2-(4-(2,4,6-τριαμινοπυριμιδιν-5-υλαζω)φαινυλο)βενζοθειαζολο-7-σουλφονική 2,2-ιμινοδιαιθανόλη |
EN |
: |
2,2-iminodiethanol 6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidin-5-ylazo)phenyl)benzothiazole-7-sulfonate |
FR |
: |
6-méthyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidine-5-ylazo)phényl)benzothiazole-7-sulfonate de 2,2-iminodiéthanol |
IT |
: |
6-metil-2-(4-(2,4,6-triamminopirimidin-5-ilazo)fenil)benzotiazol-7-solfonato di 2,2-imminodietanolo |
NL |
: |
2,2-iminodiethanol-6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidine-5-ylazo)fenyl)benzothiazool-7-sulfonaat |
PT |
: |
6-metil-2-(4-(2,4,6-triaminopirimidina-5-ilazo)fenil)benzotiazole-7-sulfonato de 2,2-iminodietanol |
y, og, und, και, and, et, e, en, e:
ES |
: |
6-metil-2-(4-(2,4,6-triaminopirimidin-5-ilazo)fenil)benzotiazol-7-sulfonato de N,N-dietilpropano-1,3-diamina |
DA |
: |
N,N-diethylpropan-1,3-diamin-6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidin-5-ylazo)phenyl)benzothiazol-7-sulfonat |
DE |
: |
N,N-Diethylpropan-1,3-diamin-6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidin-5-ylazo)phenyl)benzothiazol-7-sulfonat |
EL |
: |
6-μεθυλο-2-(4-(2,4,6-τριαμινοπυριμιδιν-5-υλαζω)φαινυλο)βενζοθειαζολο-7-σουλφονική Ν,Ν-διαιθυλοπροπανο-1,3-διαμίνη |
EN |
: |
N,N-diethylpropane-1,3-diamine 6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidin-5-ylazo)phenyl)benzothiazole-7-sulfonate |
FR |
: |
6-méthyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidine-5-ylazo)phényl)benzothiazole-7-sulfonate de N,N-diéthylpropane-1,3-diamine |
IT |
: |
6-metil-2-(4-(2,4,6-triamminopirimidin-5-ilazo)fenil)benzotiazol-7-solfonato di N,N-dietilpropan-1,3-diammina |
NL |
: |
N,N-diethylpropaan-1,3-diamine-6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidine-5-ylazo)fenyl)benzothiazool-7-sulfonaat |
PT |
: |
6-metil-2-(4-(2,4,6-triaminopirimidina-5-ilazo)fenil)benzotiazole-7-sulfonato de N,N-dietilpropano-1,3-diamina |
y, og, und, και, and, et, e, en, e:
ES |
: |
6-metil-2-(4-(2,4,6-triaminopirimidin-5-ilazo)fenil)benzotiazol-7-sulfonato de 2-metilaminoetanol |
DA |
: |
2-methylaminoethanol-6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidin-5-ylazo)phenyl)benzothiazol-7-sulfonat |
DE |
: |
2-Methylaminoethanol-6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidin-5-ylazo)phenyl)benzothiazol-7-sulfonat |
EL |
: |
6-μεθυλο-2-(4-(2,4,6-τριαμινοπυριμιδιν-5-υλαζω)φαινυλο)βενζοθειαζολο-7-σουλφονική 2-μεθυλαμινοαιθανόλη |
EN |
: |
2-methylaminoethanol 6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidin-5-ylazo)phenyl)benzothiazole-7-sulfonate |
FR |
: |
6-méthyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidine-5-ylazo)phényl)benzothiazole-7-sulfonate de 2-méthylaminoéthanol |
IT |
: |
6-metil-2-(4-(2,4,6-triamminopirimidin-5-ilazo)fenil)benzotiazol-7-solfonato di 2-metilamminoetanolo |
NL |
: |
2-methylaminoethanol-6-methyl-2-(4-(2,4,6-triaminopyrimidine-5-ylazo)fenyl)benzothiazool-7-sulfonaat |
PT |
: |
6-metil-2-(4-(2,4,6-triaminopirimidina-5-ilazo)fenil)benzotiazole-7-sulfonato de 2-metilaminoetanol |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4-hidroxi-3-(4-(2-metoxi-4-(3-sulfonatofenilazo)fenilazo)-3-metilfenilazo)-6-(3-sulfonatoanilino)naftaleno-2-sulfonato de trilitio |
DA |
: |
trilithium-4-hydroxy-3-(4-(2-methoxy-4-(3-sulfonatophenylazo)phenylazo)-3-methylphenylazo)-6-(3-sulfonatoanilino)naphthalen-2-sulfonat |
DE |
: |
Trilithium-4-hydroxy-3-(4-(2-methoxy-4-(3-sulfonatophenylazo)phenylazo)-3-methylphenylazo)-6-(3-sulfonatoanilino)naphthalin-2-sulfonat |
EL |
: |
3-(4-(2-μεθοξυ-4-(3-σουλφονατοφαινυλαζω)φαινυλαζω)-3-μεθυλοφαινυλαζω)-6-(3-σουλφονατοανιλινο)-4-υδροξυναφθαλενο-2-σουλφονικό τριλίθιο |
EN |
: |
trilithium 4-hydroxy-3-(4-(2-methoxy-4-(3-sulfonatophenylazo)phenylazo)-3-methylphenylazo)-6-(3-sulfonatoanilino)naphthalene-2-sulfonate |
FR |
: |
4-hydroxy-3-(4-(2-méthoxy-4-(3-sulfonatophénylazo)phénylazo)-3-méthylphénylazo)-6-(3-sulfonatoanilino)naphtalène-2-sulfonate de trilithium |
IT |
: |
4-idrossi-3-(4-(2-metossi-4-(3-solfonatofenilazo)fenilazo)-3-metilfenilazo)-6-(3-solfonatoanilino)naftalen-2-solfonato di trilitio |
NL |
: |
trilithium-4-hydroxy-3-(4-(2-methoxy-4-(3-sulfonatofenylazo)fenylazo)-3-methylfenylazo)-6-(3-sulfonatoanilino)naftaleen-2-sulfonaat |
PT |
: |
4-hidroxi-3-(4-(2-metoxi-4-(3-sulfonatofenilazo)fenilazo)-3-metilfenilazo)-6-(3-sulfonatoanilino)naftaleno-2-sulfonato de trilítio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
hidroxido de (1-(4-(3-acetamido-4-(4′-nitro-2,2′-disulfonatostilben-4-ilazo)anilino)-6-(2,5-disulfonatoanilino)-1,3,5-triazin-2-il)-3-carboxipiridinio de tetrasodio) |
DA |
: |
(tetranatrium-1-(4-(3-acetamido-4-(4′-nitro-2,2′-disulfonatostilben-4-ylazo)anilino)-6-(2,5-disulfonatoanilino)-1,3,5-triazin-2-yl)-3-carboxypyridinium)hydroxid |
DE |
: |
(Tetranatrium-1-(4-(3-acetamido-4-(4′-nitro-2,2′-disulfonatostilben-4-ylazo)anilino)-6-(2,5-disulfonatoanilino)-1,3,5-triazin-2-yl)-3-carboxypyridinium)hydroxid |
EL |
: |
υδροξείδιο του (1-(4-(3-ακεταμιδο-4- (4′- νιτρο -2,2′- δισουλφονατοστιλβεν-4-υλαζω)ανιλινο)-6-(2,5-δισουλφονατοανιλινο)-1,3,5-τριαζιν-2-υλο)-3-καρβοξυπυριδίνιο του τετρανατρίου) |
EN |
: |
(tetrasodium 1-(4-(3-acetamido-4-(4′-nitro-2,2′-disulfonatostilben-4-ylazo)anilino)-6-(2,5-disulfonatoanilino)-1,3,5-triazin-2-yl)-3-carboxypyridinium) hydroxide |
FR |
: |
hydroxyde de (1-(4-(3-acétamido-4-(4′-nitro-2,2′-disulfonatostilbène-4-ylazo)anilino)-6-(2,5-disulfonatoanilino)-1,3,5-triazin-2-yl)-3-carboxypyridinium de tétrasodium) |
IT |
: |
idrossido di (1-(4-(3-acetammido-4-(4′-nitro-2,2′-disolfonatostilben-4-ilazo)anilino)-6-(2,5-disolfonatoanilino)-1,3,5-triazin-2-il)-3-carbossipiridinio di tetrasodio) |
NL |
: |
(tetranatrium-1-(4-(3-aceetamido-4-(4′-nitro-2,2′-disulfonatostilbeen-4-ylazo)anilino)-6-(2,5-disulfonatoanilino)-1,3,5-triazin-2-yl)-3-carboxypyridinium)hydroxide |
PT |
: |
hidroxido de (1-(4-(3-acetamido-4-(4′-nitro-2,2′-disulfonatostilbeno-4-ilazo)anilino)-6-(2,5-disulfonatoanilino)-1,3,5-triazina-2-il)-3-carboxipiridinio de tetrassódio) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4-amino-5-hidroxi-6-(3-(2-(2-(sulfonatooxi)etilsulfonil)etilcarbamoil)fenilazo)-3-(4-(2-(sulfonatooxi)etilsulfonil)fenilazo)naftaleno-2,7-disulfonato de tetrasodio |
DA |
: |
tetranatrium-4-amino-5-hydroxy-6-(3-(2-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)ethylcarbamoyl)phenylazo)-3-(4-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)phenylazo)naphthalen-2,7-disulfonat |
DE |
: |
Tetranatrium-4-amino-5-hydroxy-6-(3-(2-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)ethylcarbamoyl)phenylazo)-3-(4-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)phenylazo)naphthalin-2,7-disulfonat |
EL |
: |
4-αμινο-5-υδροξυ-6-(3-(2-(2-σουλφονατοοξυ)αιθυλοσουλφονυλο)αιθυλκαρβαμοϋλο)φαινυλαζω)-3-(4-(2-(σουλφονατοοξυ)αιθυλοσουλφονυλο)φαινυλαζω)ναφθαλενο-2,7-δισουλφονικό τετρανάτριο |
EN |
: |
tetrasodium 4-amino-5-hydroxy-6-(4-(2-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)ethylcarbamoyl)phenylazo)-3-(4-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)phenylazo)naphthalene-2,7-disulfonate |
FR |
: |
3-amino-5-hydroxy-6-(3-(2-(2-(sulfonatooxy)éthylsulfonyl)éthylcarbamoyl)phénylazo)-3-(4-(2-(sulfonatooxy)éthylsulfonyl)phénylazo)naphtalène-2,7-disulfonate de tétrasodium |
IT |
: |
4-ammino-5-idrossi-6-(3-(2-(2-(solfonatoossi)etilsolfonil)etilcarbammoil)fenilazo)-3-(4-(2-(solfonatoossi)etilsolfonil)fenilazo)naftalen-2,7-disolfonato de tetrasodio |
NL |
: |
tetranatrium-4-amino-5-hydroxy-6-(4-(2-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)ethylcarbamoyl)fenylazo)-3-(4-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)fenylazo)naftaleen-2,7-disulfonaat |
PT |
: |
4-amino-5-hidroxi-6-(4-(2-(2-(sulfonatooxi)etilsulfonil)etilcarbamoil)fenilazo)-3-(4-(2-(sulfonatooxi)etilsulfonil)fenilazo)naftaleno-2,7-dissulfonato de tetrassódio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
Mezcla de, Blanding af, Gemisch aus, Μείγμα των, Mixture of, Mélange de, Miscela di, Mengsel van, Mistura de:
ES |
: |
dicloruro de 1,1′-((dihidroxifenilen)bis(azo-3,1-fenilenazo(1-(3-(dimetilamino)propil)-1,2-dihidro-6-hidroxi-4-metil-2-oxopiridina-5,3-diil)))dipiridinio, diclorhidrato, mezcla de isomeros |
DA |
: |
1,1′-((dihydroxyphenylen)bis(azo-3,1-phenylenazo(1-(3-(dimethylamino)propyl)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-methyl-2-oxopyridin-5,3-diyl)))dipyridiniumdichlorid, dihydrochlorid, blanding af isomerer |
DE |
: |
1,1′-((Dihydroxyphenylen)bis(azo-3,1-phenylenazo(1-(3-(dimethylamino)propyl)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-methyl-2-oxopyridin-5,3-diyl)))dipyridiniumdichlorid, dihydrochlorid, isomerengemisch |
EL |
: |
διχλωρίδιο του 1,1′- ((διυδροξυφαινυλενο)δις(αζω-3,1-φαινυλεναζω(1-(3-(διμεθυλαμινο)προπυλο)-1,2-διυδρο-6-υδροξυ-4-μεθυλο-2-οξοπυριδινο-5,3-διυλο)))διπυριδινίου, διυδροχλωρικό, μείγμα ισομερών |
EN |
: |
1,1′-((dihydroxyphenylene)bis(azo-3,1-phenylenazo(1-(3-dimethylaminopropyl)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-methyl-2-oxopyridine-5,3-diyl)))dipyridinium dichloride dihydrochloride, mixed isomers |
FR |
: |
dichlorure de 1,1′-((dihydroxyphénylne)bis(azo-3,1-phénylnazo(1-(3-(diméthylamino)propyl)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-méthyl-2-oxopyridine-5,3-diyl)))dipyridinium, dichlorhydrate, mélange d'isomères |
IT |
: |
dicloruro di 1,1′-((dihidroxifenilen)bis(azo-3,1-fenilenazo(1-(3-(dimetilammino)propil)-1,2-diidro-6-idrossi-4-metil-2-ossopiridin-5,3-diil)))dipiridinio, dicloridrato, miscela di isomeri |
NL |
: |
1,1′-((dihydroxyfenyleen)bis(azo-3,1-fenilenazo(1-(3-(dimethylamino)propyl)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-methyl-2-oxopyridine-5,3-diyl)))dipyridiniumdichloride, dihydrochloride, mengsel van isomeren |
PT |
: |
dicloreto de 1,1′-((dihidroxifenileno)bis(azo-3,1-fenilenazo(1-(3-(dimetilamino)propil)-1,2-dihidro-6-hidroxi-4-metil-2-oxopiridina-5,3-diil)))dipiridinio, dicloridrato, mistura de isomeros |
y, og, und, και, and, et, e, en, e:
ES |
: |
dicloruro de 1-(1-(3-dimetilaminopropil)-5-(3-((4-(1-(3-dimetilaminopropil)-1,6-dihidro-2-hidroxi-4-metil-6-oxo-5-piridinio-3-piridilazo)fenilazo)-2,4(o2,6 o3,5)-dihidroxifenilazo)fenilazo)-1,2-dihidro-6-hidroxi-4-metil-2-oxo-3-piridil)piridinio, diclor |
DA |
: |
1-(1-(3-dimethylaminopropyl)-5-(3-((4-(1-(3-dimethylaminopropyl)-1,6-dihydro-2-hydroxy-4-methyl-6-oxo-5-pyridinio-3-pyridylazo)phenylazo)-2,4(eller2,6 eller3,5)-dihydroxyphenylazo)phenylazo)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-methyl-2-oxo-3-pyridyl)pyridiniumdichlo |
DE |
: |
1-(1-(3-Dimethylaminopropyl)-5-(3-((4-(1-(3-dimethylaminopropyl)-1,6-dihydro-2-hydroxy-4-methyl-6-oxo-5-pyridinio-3-pyridylazo)phenylazo)-2,4(oder2,6 oder3,5)-dihydroxyphenylazo)phenylazo)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-methyl-2-oxo-3-pyridyl)pyridiniumdiclorid |
EL |
: |
διχλωρίδιο του 1-(1-(3-διμεθυλαμινοπροπυλο)-5-(3-((4-(1-(3-διμεθυλαμινοπροπυλο)-1,6-διυδρο-2-υδροξυ-4-μεθυλ-6-οξο-5-πυριδινιο-3-πυριδυλαζω)φαινυλαζω)-2,4(η2,6 η3,5)-διυδροξυφαινυλαζω)φαινυλαζω)-1,2-διυδρο-6-υδροξυ-4-μεθυλ-2-οξο-3-πυριδυλο)πυριδινίου διυδροχλωρικό |
EN |
: |
1-(1-(3-dimethylaminopropyl)-5-(3-((4-(1-(3-dimethylaminopropyl)-1,6-dihydro-2-hydroxy-4-methyl-6-oxo-5-pyridinio-3-pyridylazo)phenylazo)-2,4(or2,6or3,5)-dihydroxyphenylazo)phenylazo)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-methyl-2-oxo-3-pyridyl)pyridinium dichloride |
FR |
: |
dichlorure de 1-(1-(3-diméthylaminopropyl)-5-(3-((4-(1-(3-diméthylaminopropyl)-1,6-dihydro-2-hydroxy-4-méthyl-6-oxo-5-pyridinio-3-pyridylazo)phénylazo)-2,4(ou2,6 ou3,5)-dihydroxyphénylazo)phénylazo)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-méthyl-2-oxo-3-pyridyl)pyridini |
IT |
: |
dicloruro di 1-(1-(3-dimetilamminopropil)-5-(3-((4-(1-(3-dimetilamminopropil)-1,6-diidro-2-idrossi-4-metil-6-osso-5-piridinio-3-piridilazo)fenilazo)-2,4(o2,6 o3,5)-diidrossifenilazo)fenilazo)-1,2-diidro-6-idrossi-4-metil-2-osso-3-piridil)piridinio, diclo |
NL |
: |
1-(1-(3-dimethylaminopropyl)-5-(3-((4-(1-(3-dimethylaminopropyl)-1,6-dihydro-2-hydroxy-4-methyl-6-oxo-5-pyridinio-3-pyridylazo)fenylazo)-2,4(of2,6 of3,5)-dihydroxyfenylazo)fenylazo)-1,2-dihydro-6-hydroxy-4-methyl-2-oxo-3-pyridyl)pyridiniumdichloridedihyd |
PT |
: |
dicloreto de 1-(1-(3-dimetilaminopropil)-5-(3-((4-(1-(3-dimetilaminopropil)-1,6-dihidro-2-hidroxi-4-metil-6-oxo-5-piridinio-3-piridilazo)fenilazo)-2,4(ou2,6 ou3,5)-dihidroxifenilazo)fenilazo)-1,2-dihidro-6-hidroxi-4-metil-2-oxo-3-piridil)piridinio, diclo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2-(4-(dietilaminopropilcarbamoil)fenilazo)-3-oxo-N-(2,3-dihidro-2-oxobencimidazol-5-il)butiramida |
DA |
: |
2-(4-(diethylaminopropylcarbamoyl)phenylazo)-3-oxo-N-(2,3-dihydro-2-oxobenzimidazol-5-yl)butyramid |
DE |
: |
2-(4-(Diethylaminopropylcarbamoyl)phenylazo)-3-oxo-N-(2,3-dihydro-2-oxobenzimidazol-5-yl)butyramid |
EL |
: |
2-(4-(διαιθυλαμινοπροπυλοκαρβαμοϋλο)φαινυλαζω)-3-οξο-Ν-(2,3-διυδρο-2-οξοβενζιμιδαζολ-5-υλο)βουτυραμίδιο |
EN |
: |
2-(4-(diethylaminopropylcarbamoyl)phenylazo)-3-oxo-N-(2,3-dihydro-2-oxobenzimidazol-5-yl)butyramide |
FR |
: |
2-(4-(diéthylaminopropylcarbamoyl)phénylazo)-3-oxo-N-(2,3-dihydro-2-oxobenzimidazole-5-yl)butyramide |
IT |
: |
2-(4-(dietilamminopropilcarbammoil)fenilazo)-3-osso-N-(2,3-diidro-2-ossobenzimidazol-5-il)butirrammide |
NL |
: |
2-(4-(diethylaminopropylcarbamoyl)fenylazo)-3-oxo-N-(2,3-dihydro-2-oxobenzimidazool-5-yl)butyramide |
PT |
: |
2-(4-(dietilaminopropilcarbamoil)fenilazo)-3-oxo-N-(2,3-dihidro-2-oxobenzimidazole-5-il)butiramida |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
5-(4-(7-amino-1-hidroxi-3-sulfonato-2-naftilazo)-6-sulfonato-1-naftilazo)isoftalato de tetraamonio |
DA |
: |
tetraammonium-5-(4-(7-amino-1-hydroxy-3-sulfonato-2-naphthylazo)-6-sulfonato-1-naphthylazo)isophthalat |
DE |
: |
Tetraammonium-5-(4-(7-amino-1-hydroxy-3-sulfonato-2-naphthylazo)-6-sulfonato-1-naphthylazo)isophthalat |
EL |
: |
5-(4-(7-αμινο-3-σουλφονατο-1-υδροξυ-2-ναφθυλαζω)-6-σουλφονατο-1-ναφθυλαζω)ισοφθαλικό τετρααμμώνιο |
EN |
: |
tetraammonium 5-(4-(7-amino-1-hydroxy-3-sulfonato-2-naphthylazo)-6-sulfonato-1-naphthylazo)isophthalate |
FR |
: |
5-(4-(7-amino-1-hydroxy-3-sulfonato-2-naphtylazo)-6-sulfonato-1-naphtylazo)isophtalate de tétraammonium |
IT |
: |
5-(4-(7-ammino-1-idrossi-3-solfonato-2-naftilazo)-6-solfonato-1-naftilazo)isoftalato di tetraammonio |
NL |
: |
tetraammonium-5-(4-(7-amino-1-hydroxy-3-sulfonato-2-naftylazo)-6-sulfonato-1-naftylazo)isoftalaat |
PT |
: |
5-(4-(7-amino-1-hidroxi-3-sulfonato-2-naftilazo)-6-sulfonato-1-naftilazo)isoftalato de tetraamónio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
6-amino-4-hidroxi-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatofenilazo)-1-naftilazo)naftaleno-2,7-disulfonato de tetralitio |
DA |
: |
tetralithium-6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatophenylazo)-1-naphthylazo)naphthalen-2,7-disulfonat |
DE |
: |
Tetralithium-6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatophenylazo)-1-naphthylazo)naphthalin-2,7-disulfonat |
EL |
: |
6-αμινο-4-υδροξυ-3-(7-σουλφονατο-4-(4-σουλφονατοφαινυλαζω)-1-ναφθυλαζω)ναφθαλενο-2,7-δισουλφονικό τετραλίθιο |
EN |
: |
tetralithium 6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatophenylazo)-1-naphthylazo)naphthalene-2,7-disulfonate |
FR |
: |
6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatophénylazo)-1-naphtylazo)naphtalène-2,7-disulfonate de tétralithium |
IT |
: |
6-ammino-4-idrossi-3-(7-solfonato-4-(4-solfonatofenilazo)-1-naftilazo)naftalen-2,7-disolfonato di tetralitio |
NL |
: |
tetralithium-6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatofenylazo)-1-naftylazo)naftaleen-2,7-disulfonaat |
PT |
: |
6-amino-4-hidroxi-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatofenilazo)-1-naftilazo)naftaleno-2,7-dissulfonato de tetralitio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
6-amino-4-hidroxi-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatofenilazo)-1-naftilazo)naftaleno-2,7-disulfonato de tetrakis(tetrametilamonio) |
DA |
: |
tetrakis(tetramethylammonium)-6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatophenylazo)-1-naphthylazo)naphthalen-2,7-disulfonat |
DE |
: |
Tetrakis(tetramethylammonium)-6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatophenylazo)-1-naphthylazo)naphthalin-2,7-disulfonat |
EL |
: |
6-αμινο-4-υδροξυ-3-(7-σουλφονατο-4-(4-σουλφονατοφαινυλαζω)-1-ναφθυλαζω)ναφθαλενο-2,7-δισουλφονικό τετρακις(τετραμεθυλαμμώνιο) |
EN |
: |
tetrakis(tetramethylammonium) 6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatophenylazo)-1-naphthylazo)naphthalene-2,7-disulfonate |
FR |
: |
6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatophénylazo)-1-naphtylazo)naphtalène-2,7-disulfonate de tétrakis(tétraméthylammonium) |
IT |
: |
6-ammino-4-idrossi-3-(7-solfonato-4-(4-solfonatofenilazo)-1-naftilazo)naftalen-2,7-disolfonato di tetrachis(tetrametilammonio) |
NL |
: |
tetrakis(tetramethylammonium)-6-amino-4-hydroxy-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatofenylazo)-1-naftylazo)naftaleen-2,7-disulfonaat |
PT |
: |
6-amino-4-hidroxi-3-(7-sulfonato-4-(4-sulfonatofenilazo)-1-naftilazo)naftaleno-2,7-dissulfonato de tetraquis(tetrametilamonio) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
acetato de 2-(4-(4-ciano-3-metilisotiazol-5-ilazo)-N-etil-3-metilanilino)etilo |
DA |
: |
2-(4-(4-cyan-3-methylisothiazol-5-ylazo)-N-ethyl-3-methylanilino)ethylacetat |
DE |
: |
2-(4-(4-Cyan-3-methylisothiazol-5-ylazo)-N-ethyl-3-methylanilino)ethylacetat |
EL |
: |
οξικό 2-(4-(4-κυανο-3-έθυλισοθειαζολ-5-υλαζω)-Ν-αιθυλο-3-μεθυλανιλινο)αιθύλιο |
EN |
: |
2-(4-(4-cyano-3-methylisothiazol-5-ylazo)-N-ethyl-3-methylanilino)ethyl acetate |
FR |
: |
acétate de 2-(4-(4-cyano-3-méthylisothiazole-5-ylazo)-N-éthyl-3-méthylanilino)éthyle |
IT |
: |
acetato di 2-(4-(4-ciano-3-metilisotiazol-5-ilazo)-N-etil-3-metilanilino)etile |
NL |
: |
2-(4-(4-cyaan-3-methylisothiazool-5-ylazo)-N-ethyl-3-methylanilino)ethylacetaat |
PT |
: |
acetato de 2-(4-(4-ciano-3-metilisotiazole-5-ilazo)-N-etil-3-metilanilino)etilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
3-carboxi-4-hidroxibenzensulfonato de 4-dimetilaminobenzendiazonio |
DA |
: |
4-dimethylaminobenzendiazonium-3-carboxy-4-hydroxybenzensulfonat |
DE |
: |
4-Dimethylaminobenzoldiazonium-3-carboxy-4-hydroxybenzolsulfonat |
EL |
: |
3-καρβοξυ-4-υδροξυβενζολοσουλφονικό 4-διμεθυλαμινοβενζολοδιαζόνιο |
EN |
: |
4-dimethylaminobenzenediazonium 3-carboxy-4-hydroxybenzenesulfonate |
FR |
: |
3-carboxy-4-hydroxybenzènesulfonate de 4-diméthylaminobenzènediazonium |
IT |
: |
3-carbossi-4-idrossibenzensolfonato di 4-dimetilamminobenzendiazonio |
NL |
: |
4-dimethylaminobenzeendiazonium-3-carboxy-4-hydroxybenzeendisulfonaat |
PT |
: |
3-carboxy-4-hidroxibenzenodissulfonato de 4-dimetilaminobenzenodiazonio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
7-(4,6-dicloro-1,3,5-triazin-2-ilamino)-4-hidroxi-3-(4-(2-(sulfonatooxi)etilsulfonil)fenilazo)naftaleno-2-sulfonato de disodio |
DA |
: |
dinatrium-7-(4,6-dichlor-1,3,5-triazin-2-ylamino)-4-hydroxy-3-(4-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)phenylazo)naphthalen-2-sulfonat |
DE |
: |
Dinatrium-7-(4,6-dichlor-1,3,5-triazin-2-ylamino)-4-hydroxy-3-(4-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)phenylazo)naphthalin-2-sulfonat |
EL |
: |
7-(4,6-διχλωρο-1,3,5-τριαζινο-2-υλαμινο)-4-υδροξυ-3-(4-(2-(σουλφονατοοξυ)αιθυλοσουλφονυλο)φαινυλαζω)ναφθαλενο-2-σουλφονικό δινάτριο |
EN |
: |
disodium 7-(4,6-dichloro-1,3,5-triazin-2-ylamino)-4-hydroxy-3-(4-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)phenylazo)naphthalene-2-sulfonate |
FR |
: |
7-(4,6-dichloro-1,3,5-triazine-2-ylamino)-4-hydroxy-3-(4-(2-(sulfonatooxy)éthylsulfonyl)phénylazo)naphtalène-2-sulfonate de disodium |
IT |
: |
7-(4,6-dicloro-1,3,5-triazin-2-ilammino)-4-idrossi-3-(4-(2-(solfonatoossi)etilsolfonil)fenilazo)naftalen-2-solfonato di disodio |
NL |
: |
dinatrium-7-(4,6-dichloor-1,3,5-triazine-2-ylamino)-4-hydroxy-3-(4-(2-(sulfonatooxy)ethylsulfonyl)fenylazo)naftaleen-2-sulfonaat |
PT |
: |
7-(4,6-dicloro-1,3,5-triazina-2-ylamino)-4-hidroxi-3-(4-(2-(sulfonatooxi)etilsulfonil)fenilazo)naftaleno-2-sulfonato de dissodio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
6-metil-2,4-bis(metiltio)fenileno-1,3-diamina |
DA |
: |
6-methyl-2,4-bis(methylthio)phenylen-1,3-diamin |
DE |
: |
6-Methyl-2,4-bis(methylthio)phenylen-1,3-diamin |
EL |
: |
6-μεθυλο-2,4-δις(μεθυλοθειο)φαινυλενο-1,3-διαμίνη |
EN |
: |
6-methyl-2,4-bis(methylthio)phenylene-1,3-diamine |
FR |
: |
6-méthyl-2,4-bis(méthylthio)phénylène-1,3-diamine |
IT |
: |
6-metil-2,4-bis(metiltio)fenilen-1,3-diammina |
NL |
: |
6-methyl-2,4-bis(methylthio)fenyleen-1,3-diamine |
PT |
: |
6-metil-2,4-bis(metiltio)fenileno-1,3-diamina |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
hidrógeno-2,3-bis(benzoiloxi)succinato de R,R-2-hidroxi-5-(1-hidroxi-2-(4-fenilbut-2-ilamino)etil)benzamida |
DA |
: |
R,R-2-hydroxy-5-(1-hydroxy-2-(4-phenylbut-2-ylamino)ethyl)benzamidhydrogen-2,3-bis(benzoyloxy)succinat |
DE |
: |
R,R-2-Hydroxy-5-(1-hydroxy-2-(4-phenylbut-2-ylamino)ethyl)benzamidhydrogen-2,3-bis(benzoyloxy)succinat |
EL |
: |
υδρογονο-2,3-δις(βενζοϋλοξυ)ηλεκτρικό R,R-2- υδροξυ-5-(1-υδροξυ-2-(4-φαινυλοβουτ-2-υλαμινο)αιθυλ)βενζαμίδιο |
EN |
: |
R,R-2-hydroxy-5-(1-hydroxy-2-(4-phenylbut-2-ylamino)ethyl)benzamide hydrogen 2,3-bis(benzoyloxy)succinate |
FR |
: |
hydrogéno-2,3-bis(benzoyloxy)succinate de R,R-2-hydroxy-5-(1-hydroxy-2-(4-phénylbut-2-ylamino)éthyl)benzamide |
IT |
: |
idrogeno-2,3-bis(benzoilossi)succinato di R,R-2-idrossi-5-(1-idrossi-2-(4-fenilbut-2-ilammino)etil)benzammide |
NL |
: |
R,R-2-hydroxy-5-(1-hydroxy-2-(4-fenylbut-2-ylamino)ethyl)benzamidehydrogeen-2,3-bis(benzoyloxy)succinaat |
PT |
: |
hidrogeno-2,3-bis(benzoiloxi)succinato de R,R-2-hidroxi-5-(1-hidroxi-2-(4-fenilbut-2-ilamino)etil)benzamida |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
hidrógenosulfato de dimetildioctadecilamonio |
DA |
: |
dimethyldioctadecylammoniumhydrogensulfat |
DE |
: |
Dimethyldioctadecylammoniumhydrogensulfat |
EL |
: |
υδρογονοθειικό διμεθυλοδιδεκαοκτυλαμμώνιο |
EN |
: |
dimethyldioctadecylammonium hydrogen sulfate |
FR |
: |
hydrogénosulfate de diméthyldioctadécylammonium |
IT |
: |
idrogenosolfato di dimetildiottadecilammonio |
NL |
: |
dimethyldioctadecylammoniumhydrogensulfaat |
PT |
: |
hidrogénosulfato de dimetildioctadecilamónio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
fosfato de C8-18alquilbis(2-hidroxietil)ammonio e bis(2-etilhexilo) |
DA |
: |
C8-18alkylbis(2-hydroxyethyl)ammoniumbis(2-ethylhexyl)phosphat |
DE |
: |
C8-18Alkylbis(2-hydroxyethyl)ammoniumbis(2-ethylhexyl)phosphat |
EL |
: |
φωσφορικό C8-18 αλκυλοδις(2-υδροξυμεθυλο)αμμώνιο δις(2-αιθυλοεξύλιο) |
EN |
: |
C8-18alkylbis(2-hydroxyethyl)ammonium bis (2-ethylhexyl)phosphate |
FR |
: |
phosphate de C8-18alkylbis(2-hydroxyéthyl)ammonium et de bis(2-éthylhexyle) |
IT |
: |
fosfato di C8-18alchilbis(2-idrossietil)ammonio e bis(2-etilesile) |
NL |
: |
C8-18alkylbis(2-hydroxyethyl)ammoniumbis(2-ethylhexyl)fosfaat |
PT |
: |
fosfato de C8-18alquilbis(2-hidroxietil)ammonio e bis(2-etilhexilo) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
C12-14-terc-alquilamina, sal de ácido metilfosfonico |
DA |
: |
C12-14-tert-alkylamin, methylphosphonsyresalt |
DE |
: |
C12-14-tert-Alkylamin, Methylphosphonsäuresalz |
EL |
: |
C12-14-tert- αλκυλαμίνη, άλας του μεθυλοφωσφονικού οξέος |
EN |
: |
C12-14-tert-alkylamine, methylphosphonic acid salt |
FR |
: |
C12-14-tert-alkylamine, sels de l'acide méthylphosphonique |
IT |
: |
C12-14-terz-alchilammina, sali dell'acido metilfosfonico |
NL |
: |
C12-14-tert-alkylamine, methylfosfonzuurzout |
PT |
: |
C12-14-terc-alquilamina, sal de ácido metilfosfonico |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4-toluensulfonato de (1,3-dioxo-2H-benzo(de)isoquinolin-2-ilpropil)hexadecildimetilamonio |
DA |
: |
(1,3-dioxo-2H-benz(de)isoquinolin-2-ylpropyl)hexadecyldimethylammonium-4-toluensulfonat |
DE |
: |
(1,3-Dioxo-2H-benz(de)isochinolin-2-ylpropyl)hexadecyldimethylammonium-4-toluolsulfonat |
EL |
: |
4-τολουενοσουλφονικό (1,3-διοξο-2Η-βενζο (de) ισοκινολιν-2-υλοπροπυλο)δεκαεξυλοδιμεθυλαμμώνιο |
EN |
: |
(1,3-dioxo-2H-benz(de)isoquinolin-2-ylpropyl)hexadecyldimethylammonium 4-toluenesulfonate |
FR |
: |
4-toluènesulfonate de (1,3-dioxo-2H-benzo(de)isoquinoléine-2-ylpropyl)hexadécyldiméthylammonium |
IT |
: |
4-toluensolfonato di (1,3-diosso-2H-benzo(de)isochinolin-2-ilpropil)esadecildimetilammonio |
NL |
: |
(1,3-dioxo-2H-benz(de)isochinoline-2-ylpropyl)hexadecyldimethylammonium-4-tolueensulfonaat |
PT |
: |
4-toluenossulfonato de (1,3-dioxo-2H-benzo(de)isoquinolina-2-ilpropil)hexadecildimetilamonio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
3-nitrobencensulfonato de bencildimetiloctadecilamonio |
DA |
: |
benzyldimethyloctadecylammonium-3-nitrobenzensulfonat |
DE |
: |
Benzyldimethyloctadecylammonium-3-nitrobenzolsulfonat |
EL |
: |
3-νιτροβενζολοσουλφονικό βενζυλοδιμεθυλοδεκαοκτυλαμμώνιο |
EN |
: |
benzyldimethyloctadecylammonium 3-nitrobenzenesulfonate |
FR |
: |
3-nitrobenzènesulfonate de benzyldiméthyloctadécylammonium |
IT |
: |
3-nitrobenzensolfonato di benzildimetilottadecilammonio |
NL |
: |
benzyldimethyloctadecylammonium-3-nitrobenzeensulfonaat |
PT |
: |
3-nitrobenzenossulfonato de benzildimetiloctadecilamonio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
6,13-dicloro-3,10-bis((4-(2,5-disulfonatoanilino)-6-fluoro-1,3,5-triazin-2-ilamino)prop-3-ilamino)-5,12-dioxa-7,14-diazapentaceno-4,11-disulfonato de hexasodio |
DA |
: |
hexanatrium-6,13-dichlor-3,10-bis((4-(2,5-disulfonatoanilino)-6-fluor-1,3,5-triazin-2-ylamino)prop-3-ylamino)-5,12-dioxa-7,14-diazapentacen-4,11-disulfonat |
DE |
: |
Hexanatrium-6,13-dichlor-3,10-bis((4-(2,5-disulfonatoanilino)-6-fluor-1,3,5-triazin-2-ylamino)prop-3-ylamino)-5,12-dioxa-7,14-diazapentacen-4,11-disulfonat |
EL |
: |
6,13-διχλωρο-3,10-δις((4-(2,5-δισουλφονατοανιλινο)-6-φθορο-1,3,5-τριαζιν-2-υλαμινο)προπ-3-υλαμινο)-5,12-διοξα-7,14-διαζα penta κενο-4,11-δισουλφονικό εξανάτριο |
EN |
: |
hexasodium 6,13-dichloro-3,10-bis((4-(2,5-disulfonatoanilino)-6-fluoro-1,3,5-triazin-2-ylamino)prop-3-ylamino)-5,12-dioxa-7,14-diazapentacene-4,11-disulfonate |
FR |
: |
6,13-dichloro-3,10-bis((4-(2,5-disulfonatoanilino)-6-fluoro-1,3,5-triazine-2-ylamino)prop-3-ylamino)-5,12-dioxa-7,14-diazapentacène-4,11-disulfonate d'hexasodium |
IT |
: |
6,13-dicloro-3,10-bis((4-(2,5-disolfonatoanilino)-6-fluoro-1,3,5-triazin-2-ilammino)prop-3-ilammino)-5,12-diossa-7,14-diazapentacen-4,11-disolfonato di esasodio |
NL |
: |
hexanatrium-6,13-dichloor-3,10-bis((4-(2,5-disulfonatoanilino)-6-fluor-1,3,5-triazine-2-ylamino)prop-3-ylamino)-5,12-dioxa-7,14-diazapentaceen-4,11-disulfonaat |
PT |
: |
6,13-dicloro-3,10-bis((4-(2,5-dissulfonatoanilino)-6-fluoro-1,3,5-triazina-2-ilamino)prop-3-ilamino)-5,12-dioxa-7,14-diazapentaceno-4,11-dissulfonato de hexassódio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4-metoxi-N,6-dimetil-1,3,5-triazin-2-ilamina |
DA |
: |
4-methoxy-N,6-dimethyl-1,3,5-triazin-2-ylamin |
DE |
: |
4-Methoxy-N,6-dimethyl-1,3,5-triazin-2-ylamin |
EL |
: |
4-μεθοξυ-Ν,6-διμεθυλο-1,3,5-τριαζιν-2-υλαμίνη |
EN |
: |
4-methoxy-N,6-dimethyl-1,3,5-triazin-2-ylamine |
FR |
: |
4-méthoxy-N,6-diméthyl-1,3,5-triazine-2-ylamine |
IT |
: |
4-metossi-N,6-dimetil-1,3,5-triazin-2-ilammina |
NL |
: |
4-methoxy-N,6-dimethyl-1,3,5-triazine-2-ylamine |
PT |
: |
4-metoxi-N,6-dimetil-1,3,5-triazin-2-ilamina |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
3-(2H-benzotriazol-2-il)-5-sec-butil-4-hidroxibencensulfonato de sodio |
DA |
: |
natrium-3-(2H-benzotriazol-2-yl)-5-sec-butyl-4-hydroxybenzensulfonat |
DE |
: |
Natrium-3-(2H-benzotriazol-2-yl)-5-sec-butyl-4-hydroxybenzolsulfonat |
EL |
: |
3-(2Η-βενζοτριαζολ-2-υλο)-5-σεκ-βουτυλ-4-υδροξυβενζόλοσουλφονικό νάτριο |
EN |
: |
sodium 3-(2H-benzotriazol-2-yl)-5-sec-butyl-4-hydroxybenzenesulfonate |
FR |
: |
3-(2H-benzotriazole-2-yl)-5-sec-butyl-4-hydroxybenzènesulfonate de sodium |
IT |
: |
3-(2H-benzotriazol-2-il)-5-sec-butil-4-idrossibenzensolfonato di sodio |
NL |
: |
natrium-3-(2H-benzotriazool-2-yl)-5-sec-butyl-4-hydroxybenzeensulfonaat |
PT |
: |
3-(2H-benzotriazole-2-il)-5-sec-butil-4-hidroxibenzenossulfonato de sódio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2-amino-6-etoxi-4-metilamino-1,3,5-triazina |
DA |
: |
2-amino-6-ethoxy-4-methylamino-1,3,5-triazin |
DE |
: |
2-Amino-6-ethoxy-4-methylamino-1,3,5-triazin |
EL |
: |
6-αιθοξυ-2-αμινο-4-μεθυλαμινο-1,3,5-τριαζίνη |
EN |
: |
2-amino-6-ethoxy-4-methylamino-1,3,5-triazine |
FR |
: |
2-amino-6-ethoxy-4-méthylamino-1,3,5-triazine |
IT |
: |
2-ammino-6-etossi-4-metilammino-1,3,5-triazina |
NL |
: |
2-amino-6-ethoxy-4-methylamino-1,3,5-triazine |
PT |
: |
2-amino-6-etoxi-4-metilamino-1,3,5-triazina |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
ácido 7-amino-3-((5-carboximetil-4-metil-1,3-tiazol-2-iltio)metil)-8-oxo-5-tia-1-azabiciclo(4.2.0)oct-2-eno-2-carboxilico |
DA |
: |
7-amino-3-((5-carboxymethyl-4-methyl-1,3-thiazol-2-ylthio)methyl)-8-oxo-5-thia-1-azabicyclo(4.2.0)oct-2-en-2-carboxylsyre |
DE |
: |
7-Amino-3-((5-carboxymethyl-4-methyl-1,3-thiazol-2-ylthio)methyl)-8-oxo-5-thia-1-azabicyclo(4.2.0)oct-2-en-2-carbonsäure |
EL |
: |
7-αμινο-3-((5-καρβοξυμεθυλο-4-μεθυλο-1,3-θειαζολ-2-υλοθειο)μεθυλ)-8-οξο-5-θεια-1-αζαδικυκλο(4.2.0)οκτ-2-ενο-2-καρβοξυλικό οξύ |
EN |
: |
7-amino-3-((5-carboxymethyl-4-methyl-1,3-thiazol-2-ylthio)methyl)-8-oxo-5-thia-1-azabicyclo(4.2.0)oct-2-ene-2-carboxylic acid |
FR |
: |
acide 7-amino-3-((5-carboxyméthyl-4-méthyl-1,3-thiazole-2-ylthio)méthyl)-8-oxo-5-thia-1-azabicyclo(4.2.0)oct-2-ène-2-carboxylique |
IT |
: |
acido 7-ammino-3-((5-carbossimetil-4-metil-1,3-tiazol-2-iltio)metil)-8-osso-5-tia-1-azabiciclo(4.2.0)ott-2-en-2-carbossilico |
NL |
: |
7-amino-3-((5-carboxymethyl-4-methyl-1,3-thiazool-2-ylthio)methyl)-8-oxo-5-thia-1-azabicyclo(4.2.0)oct-2-een-2-carbonzuur |
PT |
: |
ácido 7-amino-3-((5-carboximetil-4-metil-1,3-tiazol-2-iltio)metil)-8-oxo-5-tia-1-azabiciclo(4.2.0)oct-2-eno-2-carboxílico |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
1-octil-2-pirrolidona |
DA |
: |
1-octyl-2-pyrrolidon |
DE |
: |
1-Octyl-2-pyrrolidon |
EL |
: |
1-οκτυλο-2-πυρρολιδόνη |
EN |
: |
1-octyl-2-pyrrolidone |
FR |
: |
1-octyl-2-pyrrolidone |
IT |
: |
1-ottil-2-pirrolidone |
NL |
: |
1-octyl-2-pyrrolidon |
PT |
: |
1-octil-2-pirrolidona |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
1-dodecil-2-pirrolidona |
DA |
: |
1-dodecyl-2-pyrrolidon |
DE |
: |
1-Dodecyl-2-pyrrolidon |
EL |
: |
1-δωδεκυλο-2-πυρρολιδόνη |
EN |
: |
1-dodecyl-2-pyrrolidone |
FR |
: |
1-dodécyl-2-pyrrolidone |
IT |
: |
1-dodecil-2-pirrolidone |
NL |
: |
1-dodecyl-2-pyrrolidon |
PT |
: |
1-dodecil-2-pirrolidona |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2,9-bis(3-(dietilamino)propilsulfamoil)quino(2,3-b)acridina-7,14-diona |
DA |
: |
2,9-bis(3-(diethylamino)propylsulfamoyl)quino(2,3-b)acridin-7,14-dion |
DE |
: |
2,9-Bis(3-(diethylamino)propylsulfamoil)chino(2,3-b)acridin-7,14-dion |
EL |
: |
2,9-δις(3-(διαιθυλαμινο)προπυλοσουλφαμοϋλο)κινο (2,3-b) ακριδινο-7,14-διόνη |
EN |
: |
2,9-bis(3-(diethylamino)propylsulfamoyl)quino(2,3-b)acridine-7,14-dione |
FR |
: |
2,9-bis(3-(diéthylamino)propylsulfamoyl)quino(2,3-b)acridine-7,14-dione |
IT |
: |
2,9-bis(3-(dietilammino)propilsolfammoil)chino(2,3-b)acridin-7,14-dione |
NL |
: |
2,9-bis(3-(diethylamino)propylsulfamoyl)chino(2,3-b)acridine-7,14-dion |
PT |
: |
2,9-bis(3-(dietilamino)propilsulfamoil)quino(2,3-b)acridina-7,14-diona |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
N-terc-pentil-2-benzotiazolsulfenamida |
DA |
: |
N-tert-pentyl-2-benzothiazolsulfenamid |
DE |
: |
N-tert-Pentyl-2-benzothiazolsulfenamid |
EL |
: |
Ν-τερτ-πεντυλο-2-βενζοθειαζολοσουλφεναμίδιο |
EN |
: |
N-tert-pentyl-2-benzothiazolesulfenamide |
FR |
: |
N-tert-pentyl-2-benzothiazolesulfénamide |
IT |
: |
N-terz-pentil-2-benzotiazolsolfenammide |
NL |
: |
N-tert-pentyl-2-benzothiazoolsulfenamide |
PT |
: |
N-terc-pentil-2-benzotiazolsulfenamida |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4-(3-(4-clorofenil)-3-(3,4-dimetoxifenil)acriloil)morfolina |
DA |
: |
4-(3-(4-chlorphenyl)-3-(3,4-dimethoxyphenyl)acryloyl)morpholin |
DE |
: |
4-(3-(4-Chlorphenyl)-3-(3,4-dimethoxyphenyl)acryloyl)morpholin |
EL |
: |
4-(3-(4-χλωροφαινυλο)-3-(3,4-διμεθοξυφαινυλο)ακρυλοϋλο)μορφολίνη |
EN |
: |
4-(3-(4-chlorophenyl)-3-(3,4-dimethoxyphenyl)acryloyl)morpholine |
FR |
: |
4-(3-(4-chlorophényl)-3-(3,4-diméthoxyphényl)acryloyl)morpholine |
IT |
: |
4-(3-(4-clorofenil)-3-(3,4-dimetossifenil)acriloil)morfolina |
NL |
: |
4-(3-(4-chloorfenyl)-3-(3,4-dimethoxyfenyl)acryloyl)morpholine |
PT |
: |
4-(3-(4-clorofenil)-3-(3,4-dimetoxifenil)acriloil)morfolina |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
5-n-butilbenzotriazol de sodio |
DA |
: |
natrium-5-n-butylbenzotriazol |
DE |
: |
Natrium-5-n-butylbenzotriazol |
EL |
: |
5-n- βουτυλοβενζοτριαζόλιο του νατρίου |
EN |
: |
sodium 5-n-butylbenzotriazole |
FR |
: |
5-n-butylbenzotriazole de sodium |
IT |
: |
5-n-butilbenzotriazolo di sodio |
NL |
: |
natrium-5-n-benzotriazool |
PT |
: |
5-n-butilbenzotriazole de sodio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
5-terc-butil-3-isoxazolilamina, clorhidrato |
DA |
: |
5-tert-butyl-3-isoxazolylaminhydrochlorid |
DE |
: |
5-tert-Butyl-3-isoxazolylaminhydrochlorid |
EL |
: |
5-τριτ-βουτυλο-3-ισοξαζολυλαμίνη υδροχλωρική |
EN |
: |
5-tert-butyl-3-isoxazolylamine hydrochloride |
FR |
: |
5-tert-butyl-3-isoxazolylamine, chlorhydrate |
IT |
: |
5-terz-butil-3-isossazolilammina, cloridrato |
NL |
: |
5-tert-butyl-3-isoxazolylaminehydrochloride |
PT |
: |
5-tert-butil-3-isoxazolilamina, cloridrato |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
4,4′-vinilenbis((3-sulfonato-4,1-fenilen)imino(6-morfolino-1,3,5-triazina-4,2-diil)imino)bis(5-hidroxi-6-fenilazonaftaleno-2,7-disulfonato) de hexakis(tetrametilamonio) |
DA |
: |
hexakis(tetramethylammonium)-4,4′-vinylenbis((3-sulfonato-4,1-phenylen)imino(6-morpholino-1,3,5-triazin-4,2-diyl)imino)bis(5-hydroxy-6-phenylazonaphthalen-2,7-disulfonat) |
DE |
: |
Hexakis(tetramethylammonium)-4,4′-vinylenbis((3-sulfonato-4,1-phenylen)imino(6-morpholino-1,3,5-triazin-4,2-diyl)imino)bis(5-hydroxy-6-phenylazonaphthalin-2,7-disulfonat) |
EL |
: |
4,4′- βινυλενοδις((3-σουλφονατο-4,1-φαινυλενο)ιμινο(6-μορφολινο-1,3,5-τριαζινο-4,2-διυλο)ιμινο)δις(5-υδροξυ-6-φαινυλαζωναφθαλενο-2,7-δισουλφονικό εξακις(τετραμεθυλαμμώνιο) |
EN |
: |
hexakis(tetramethylammonium) 4,4′-vinylenebis((3-sulfonato-4,1-phenylene)imino(6-morpholino-1,3,5-triazine-4,2-diyl)imino)bis(5-hydroxy-6-phenylazonaphthalene-2,7-disulfonate) |
FR |
: |
4,4′-vinylènebis((3-sulfonato-4,1-phénylène)imino(6-morpholino-1,3,5-triazine-4,2-diyl)imino)bis(5-hydroxy-6-phénylazonaphtalène-2,7-disulfonate) d'hexakis(tétraméthylammonium) |
IT |
: |
4,4′-vinilenbis((3-solfonato-4,1-fenilen)immino(6-morfolino-1,3,5-triazin-4,2-diil)immino)bis(5-idrossi-6-fenilazonaftalen-2,7-disolfonato) di esachis(tetrametilammonio) |
NL |
: |
hexakis(tetramethylammonium)-4,4′-vinyleenbis((3-sulfonato-4,1-fenyleen)imino(6-morfolino-1,3,5-triazine-4,2-diyl)imino)bis(5-hydroxy-6-fenylazonaftaleen-2,7-disulfonaat) |
PT |
: |
4,4′-vinilenobis((3-sulfonato-4,1-fenileno)imino(6-morfolino-1,3,5-triazina-4,2-diil)imino)bis(5-hidroxi-6-fenilazonaftaleno-2,7-dissulfonato) de hexaquis(tetrametilamonio) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2-(4-(5-(1-(2,5-disulfonatofenil)-3-etoxicarbonil-5-hidroxipirazol-4-il)penta-2,4-dieniliden)-3-etoxicarbonil-5-oxo-2-pirazolin-1-il)benceno-1,4-disulfonato de tetrapotasio |
DA |
: |
tetrakalium-2-(4-(5-(1-(2,5-disulfonatophenyl)-3-ethoxycarbonyl-5-hydroxypyrazol-4-yl)penta-2,4-dienyliden)-3-ethoxycarbonyl-5-oxo-2-pyrazolin-1-yl)benzen-1,4-disulfonat |
DE |
: |
Tetrakalium-2-(4-(5-(1-(2,5-disulfonatophenyl)-3-ethoxycarbonyl-5-hydroxypyrazol-4-yl)penta-2,4-dienyliden)-3-ethoxycarbonyl-5-oxo-2-pyrazolin-1-yl)benzol-1,4-disulfonat |
EL |
: |
2-(4-(5-(1-(2,5-δισουλφονατοφαινυλο)-3-αιθοξυκαρβονυλ-5-υδροξυπυραζολ-4-υλο)πεντα-2,4-διενυλιδενο)-3-αιθοξυκαρβονυλ-5-οξο-2-πυραζολιν-1-υλο)βενζολο-1,4-δισουλφονικό τετρακάλιο |
EN |
: |
tetrapotassium 2-(4-(5-(1-(2,5-disulfonatophenyl)-3-ethoxycarbonyl-5-hydroxypyrazol-4-yl)penta-2,4-dienylidene)-3-ethoxycarbonyl-5-oxo-2-pyrazolin-1-yl)benzene-1,4-disulfonate |
FR |
: |
2-(4-(5-(1-(2,5-disulfonatophényl)-3-éthoxycarbonyl-5-hydroxypyrazole-4-yl)penta-2,4-diénylidène)-3-éthoxycarbonyl-5-oxo-2-pyrazoline-1-yl)benzène-1,4-disulfonate de tétrapotassium |
IT |
: |
2-(4-(5-(1-(2,5-disolfonatofenil)-3-etossicarbonil-5-idrossipirazol-4-il)penta-2,4-dieniliden)-3-etossicarbonil-5-osso-2-pirazolin-1-il)benzen-1,4-disolfonato di tetrapotassio |
NL |
: |
tetrakalium-2-(4-(5-(1-(2,5-disulfonatofenyl)-3-ethoxycarbonyl-5-hydroxypyrazool-4-yl)penta-2,4-dienylideen)-3-ethoxycarbonyl-5-oxo-2-pyrazoline-1-yl)benzeen-1,4-disulfonaat |
PT |
: |
2-(4-(5-(1-(2,5-dissulfonatofenil)-3-etoxicarbonil-5-hidroxipirazolo-4-il)penta-2,4-dienilideno)-3-etoxicarbonil-5-oxo-2-pirazolina-1-il)benzeno-1,4-dissulfonato de tetrapotássio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
2,2′-vinilenbis((3-sulfonato-4,1-fenilen)imino(6-(N-cianoetil-N-(2-hidroxipropil)amino)-1,3,5-triazina-4,2-diil)imino)dibenceno-1,4-disulfonato de hexasodio |
DA |
: |
hexanatrium-2,2′-vinylenbis((3-sulfonato-4,1-phenylen)imino(6-(N-cyanethyl-N-(2-hydroxypropyl)amino)-1,3,5-triazin-4,2-diyl)imino)dibenzen-1,4-disulfonat |
DE |
: |
Hexanatrium-2,2′-vinylenbis((3-sulfonato-4,1-phenylen)imino(6-(N-cyanethyl-N-(2-hydroxypropyl)amino)-1,3,5-triazin-4,2-diyl)imino)dibenzol-1,4-disulfonat |
EL |
: |
2,2′- βινυλενοδις((3-σουλφονατο-4,1-φαινυλενο)ιμινο(6-(Ν-κυανοαιθυλο-Ν-(2-υδροξυπροπυλ)αμινο)-1,3,5-τριαζινο-4,2-διυλο)ιμινο)διβενζολο-1,4-δισουλφονικό εξανάτριο |
EN |
: |
hexasodium 2,2′-vinylenebis((3-sulfonato-4,1-phenylene)imino(6-(N-cyanoethyl-N-(2-hydroxypropyl)amino)-1,3,5-triazine-4,2-diyl)imino)dibenzene-1,4-disulfonate |
FR |
: |
2,2′-vinylènebis((3-sulfonato-4,1-phénylène)imino(6-(N-cyanoéthyl-N-(2-hydroxypropyl)amino)-1,3,5-triazine-4,2-diyl)imino)dibenzène-1,4-disulfonate d'hexasodium |
IT |
: |
2,2′-vinilenbis((3-solfonato-4,1-fenilen)immino(6-(N-cianoetil-N-(2-idrossipropil)ammino)-1,3,5-triazin-4,2-diil)immino)dibenzen-1,4-disolfonato di esasodio |
NL |
: |
hexasodium-2,2′-vinyleenbis((3-sulfonato-4,1-fenyleen)imino(6-(N-cyaanethyl-N-(2-hydroxypropyl)amino)-1,3,5-triazine-4,2-diyl)imino)dibenzeen-1,4-disulfonaat |
PT |
: |
2,2′-vinilenobis((3-sulfonato-4,1-fenileno)imino(6-(N-cianoetil-N-(2-hidroxipropil)amino)-1,3,5-triazina-4,2-diil)imino)dibenzeno-1,4-dissulfonato de hexassodio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
3-acetoacetamido-4-metoxibencensulfonato de tris(2-(2-hidroxietoxi)etil)amonio |
DA |
: |
tris(-(2-hydroxyethoxy)ethyl)ammonium-3-acetoacetamido-4-methoxybenzensulfonat |
DE |
: |
Tris(2-(2-hydroxyethoxy)ethyl)ammonium-3-acetoacetamido-4-methoxybenzolsulfonat |
EL |
: |
3-ακετοακεταμιδο-4-μεθοξυβενζόλοσουλφονικό τρις(2-(2-υδροξυαιθοξυ)αιθυλ)αμμώνιο |
EN |
: |
tris(2-(2-hydroxyethoxy)ethyl)ammonium 3-acetoacetamido-4-methoxybenzenesulfonate |
FR |
: |
3-acétoacétamido-4-méthoxybenzènesulfonate de tris(2-(2-hydroxyethoxy)éthyl)ammonium |
IT |
: |
3-acetoacetammido-4-metossibenzensolfonato di tris(2-(2-idrossietossi)etil)ammonio |
NL |
: |
tris(2-(2-hydroxyethoxy)ethyl)ammonium-3-acetoaceetamido-4-methoxybenzeensulfonaat |
PT |
: |
3-acetoacetamido-4-metoxibenzenossulfonato de tris(2-(2-hidroxietoxi)etil)amónio |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
N-(4-(3-(4-cianofenil)ureido)-3-hidroxifenil)-2-(2,4-di-terc-pentilfenoxi)octanamida |
DA |
: |
N-(4-(3-(4-cyanphenyl)ureido)-3-hydroxyphenyl)-2-(2,4-di-tert-pentylphenoxy)octanamid |
DE |
: |
N-(4-(3-(4-Cyanphenyl)ureido)-3-hydroxyphenyl)-2-(2,4-di-tert-pentylphenoxy)octanamid |
EL |
: |
Ν-(4-(3-(4-κυανοφαινυλ)ουρεϊδο)-3-υδροξυφαινυλο)-2-(2,4-δι-τερτ-πεντυλοφαινοξυ)οκταναμίδιο |
EN |
: |
N-(4-(3-(4-cyanophenyl)ureido)-3-hydroxyphenyl)-2-(2,4-di-tert-pentylphenoxy)octanamide |
FR |
: |
N-(4-(3-(4-cyanophényl)uréido)-3-hydroxyphényl)-2-(2,4-di-tert-pentylphénoxy)octanamide |
IT |
: |
N-(4-(3-(4-cianofenil)ureido)-3-idrossifenil)-2-(2,4-di-terz-pentilfenossi)ottanammide |
NL |
: |
N-(4-(3-(4-cyaanfenyl)ureïdo)-3-hydroxyfenyl)-2-(2,4-di-tert-pentylfenoxy)octanamide |
PT |
: |
N-(4-(3-(4-cianofenil)ureído)-3-hidroxifenil)-2-(2,4-di-terc-pentilfenoxi)octanamida |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
N,N′-etilenbis(vinilsulfonilacetamida) |
DA |
: |
N,N′-ethylenbis(vinylsulfonylacetamid) |
DE |
: |
N,N′-Ethylenbis(vinylsulfonylacetamid) |
EL |
: |
N,N′- αιθυλενοδις(βινυλοσουλφονυλακεταμίδιο) |
EN |
: |
N,N′-ethylenebis(vinylsulfonylacetamide) |
FR |
: |
N,N′-éthylènebis(vinylsulfonylacétamide) |
IT |
: |
N,N′-etilenbis(vinilsolfonilacetammide) |
NL |
: |
N,N′-ethyleenbis(vinylsulfonylaceetamide) |
PT |
: |
N,N′-etilenobis(vinilsulfonilacetamida) |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
ES |
: |
monoperoxioxalato de O,O-terc-butilo e O-docosilo |
DA |
: |
O,O-tert-butyl-O-docosylmonoperoxyoxalat |
DE |
: |
O,O-tert-Butyl-O-docosylmonoperoxyoxalat |
EL |
: |
μονοϋπεροξυοξαλικό Ο,Ο-τριτ-βουτύλιο Ο-δοκοσύλιο |
EN |
: |
O,O-tert-butyl O-docosyl monoperoxyoxalate |
FR |
: |
monoperoxyoxalate de O,O-tert-butyle et de O-docosyle |
IT |
: |
monoperossiossalato di O,O-terz-butile e O-docosile |
NL |
: |
O,O-tert-butyl-O-docosylmonoperoxyoxalaat |
PT |
: |
monoperoxioxalato de O,O-terc-butilo e O-docosilo |
Clasificación, Klassificering, Einstufung, Ταξινόμηση, Classification, Classification, Classificazione, Indeling, Classificação
Etiquetado, Etikettering, Kennzeichnung, Επισήμανση, Labelling, Étiquetage, Etichettatura, Kenmerken, Rotulagem
Límites de concentración, Koncentrationsgrænser, Konzentrationsgrenzwerte, Όρια συγκέντρωσης, Concentration limits, Limites de concentration, Limite di concentrazione, Concentratiegrenzen, Limites de concentração
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
265 |
31994D0023
L 017/34 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DECIZIA COMISIEI
din 17 ianuarie 1994
privind norme de procedură comune pentru agrementul tehnic european
(94/23/CE)
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 89/106/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre referitoare la produse pentru construcții (1), în special anexa II,
întrucât articolul 8 din directiva sus-menționată prevede că agrementul tehnic european poate fi acordat anumitor produse, în special produselor pentru care nu există nici standard armonizat, nici standard național, precum și produselor care diferă semnificativ de standardele armonizate sau naționale recunoscute;
întrucât s-a prevăzut introducerea de norme de procedură comune pentru solicitarea, pregătirea și acordarea agrementului; întrucât anexa II la directiva sus-menționată stipulează, de asemenea, că aceste norme de procedură comune urmează să fie adoptate de Comisie pe baza avizului comitetului, în conformitate cu articolul 20 din directivă;
întrucât aceste norme de procedură comune au fost aprobate de comitetul prevăzut de directivă, la ședința sa din 22 aprilie 1993, în conformitate cu procedurile stabilite de directivă,
DECIDE:
Articol unic
În conformitate cu Directiva 89/106/CEE, formularele solicitărilor, precum și pregătirea și acordarea agrementului tehnic european se fac în conformitate cu normele comune de procedură prevăzute de anexa la prezenta decizie.
Adoptată la Bruxelles, 17 ianuarie 1994.
Pentru Comisie
Martin BANGEMANN
Membru al Comisiei
(1) JO L 40, 11.2.1989, p. 12.
ANEXĂ
NORME DE PROCEDURĂ COMUNE PENTRU SOLICITAREA, PREGĂTIREA ȘI ACORDAREA AGREMENTELOR TEHNICE EUROPENE
0. Introducere
0.1. Aceste norme comune definesc procedurile care urmează să fie adoptate pentru solicitarea, pregătirea și acordarea agrementelor tehnice europene în conformitate cu anexa II.3 la Directiva 89/106/CEE a Consiliului (1) din 21 decembrie 1988 privind armonizarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre privind produsele pentru construcții, denumită în continuare Directiva (DPC).
0.2. EOTA este o organizație înființată în conformitate cu dispozițiile directivei, care reunește organismele numite de statele membre ale Comunității Europene pentru acordarea agrementelor tehnice europene (ATE), conform sferei sale de competență.
1. Norme generale
1.1. Secretariatul EOTA păstrează lista actualizată a ATE-urilor eliberate. Lista acestora se publică cel puțin o dată pe an.
1.2. Comisia tehnică EOTA răspunde de crearea comitetelor necesare pentru a organiza și coordona producerea de ATE-uri.
1.3. Organismele de agrementare publică ATE-urile pe care le eliberează în limba sau limbile oficiale respective.
1.4. Dificultățile care apar în legătură cu directiva și care nu pot fi rezolvate de către Comisia Executivă a EOTA vor fi transmise spre rezolvare Comisiei Comunităților Europene (numită în continuare Comisia CE).
2. Norme referitoare la solicitarea unei ATE
2.1. Cererea pentru agrement tehnic european poate fi făcută de către un producător sau un agent cu sediul în Comunitate, numit în continuare solicitant. Pentru a acționa în numele producătorului, agentul trebuie să fie numit în mod expres de acesta.
2.2. Cererea se adresează oricăruia dintre organismele EOTA care răspunde de domeniul respectiv; cu toate acestea, o cerere pentru același produs pentru construcții nu poate fi înaintată mai multor organisme.
2.3. Prin cererea sa în conformitate cu această normă, solicitantul autorizează organismul de agrementare căruia i-a adresat cererea să informeze Comisia CE, celelalte organisme EOTA și Secretariatul EOTA asupra conținutului cererii.
2.4. Înainte de a înainta cererea, după ce furnizează informațiile necesare organismului de agrementare, solicitantul va primi – la cererea sa – informații despre:
— |
procedura de agrementare; |
— |
perioada de timp estimată necesară organismului de agrementare pentru a finaliza procedura de agrementare pentru produsul specific; |
— |
o estimare a costului procedurii de agrementare și modalitățile de plată. |
În cazul în care domeniul în cauză nu a fost deja aprobat ca adecvat pentru ATE-uri, sau în cazul unui produs care diferă semnificativ de standardele armonizate sau de standardele naționale recunoscute, informațiile de mai sus vor fi furnizate solicitantului numai după ce s-a luat hotărârea privind posibilitatea de a elibera o ATE, în conformitate cu procedura descrisă la punctul 3.2.
Solicitantul va fi informat cu privire la această decizie.
2.5. Cererea trebuie înaintată în format standard (a se vedea anexa 1) în limba statului membru în care se află organismul de agrementare, exceptând cazurile în care s-a convenit altfel cu organismul de agrementare.
2.6. Cererea trebuie însoțită de o descriere a produsului pentru construcții, specificații, desene și rapoarte de încercare, cu explicarea detaliată a obiectului cererii și a domeniului de utilizare preconizat.
2.7. În formularul de cerere solicitantul trebuie să menționeze toate unitățile de fabricație. El trebuie să asigure posibilitatea ca aceste unități să fie vizitate de organismul de agrementare sau de reprezentantul acestuia, în timpul programului de lucru, în vederea eliberării ATE.
2.8. În decurs de două luni de la primirea cererii, organismul de agrementare trebuie să confirme că a primit cererea și că va începe procedurile (a se vedea formularul din anexa 2).
În cazul în care cererea nu este acceptată, organismul de agrementare trebuie să arate motivele. În acest caz, solicitantul se poate adresa unui alt organism de agrementare.
2.9. Organismul de agrementare trebuie să informeze solicitantul asupra documentelor, rapoartelor de încercare, calculelor etc. pe care acesta trebuie să le prezinte pentru a da organismului de agrementare posibilitatea să aprecieze dacă produsul corespunde scopului propus.
Solicitantul are obligația de a prezenta organismului de agrementare documentele necesare și de a-l sprijini în efectuarea evaluării.
2.10. Organismele EOTA vor lua măsurile necesare pentru a asigura confidențialitatea tuturor informațiilor critice de care iau cunoștință pe parcursul activităților desfășurate.
2.11. Solicitantul trebuie să declare, într-o formă obligatorie din punct de vedere juridic, că va plăti toate costurile legate de procedura de agrementare și de constituirea dosarului aferent conform reglementărilor de drept intern.
2.12. În cazul în care solicitantul nu-și îndeplinește obligațiile astfel stabilite, organismul de agrementare poate să anuleze cererea, după expirarea unei perioade de timp rezonabile.
3. Norme referitoare la acordarea ATE
3.0. ATE privește numai acele aspecte ale produsului care se referă la cerințele esențiale, așa cum sunt definite în anexa I a DPC și în documentele interpretative în conformitate cu articolul 3.3 din DPC. Numai aceste aspecte sunt legate de marcajul CE.
În cazul în care sunt luate în considerare alte aspecte, estimarea respectivă va fi clar diferențiată de cele privind cerințele esențiale, după o înțelegere între membrii EOTA. Asemenea evaluări sunt voluntare.
Formatul ATE trebuie să corespundă „formatului general” stabilit de Comisia CE.
3.1. Acordarea ATE pe baza ghidului ATE (conform Directivei – articolul 9.1)
3.1.1. Conținutul și formatul ATE trebuie să corespundă ghidului ATE respectiv.
3.1.2. Organismul de agrementare care emite ATE trimite această agrementare:
— |
tuturor celorlalte organisme EOTA, |
— |
Secretariatului General care va trimite un exemplar Comisiei CE. |
3.1.3. În cursul unei perioade de tranziție determinată separat pentru fiecare ghid ATE de către EOTA, în scopul asigurării comparabilității ATE-urilor eliberate de organismele de agrementare, proiectul ATE cu documentele însoțitoare (rapoartele de încercare) este înaintat organismelor relevante ale EOTA (2) și Secretariatului General pentru consultare prealabilă, împreună cu cererea de a comunica comentariile în decurs de două luni.
3.1.4. În cazul în care Comisia CE stabilește, conform prevederilor articolului 5.1. al DPC și după opinia Comitetului Permanent, o deficiență într-o ATE acordată, datorată unei deficiențe a unui ghid ATE, organismele de agrementare nu vor mai emite nici o altă ATE pe baza ghidului ATE menționat.
3.2. Acordarea de ATE fără ghid ATE (conform directivei, articolul 9.2)
3.2.1. Conținutul și formatul ATE trebuie să corespundă „formatului general” stabilit de Comisia CE.
3.2.2. Organismul de agrementare care primește o cerere în conformitate cu punctul 2.4 sau o cerere de ATE înaintată pentru prima dată pentru un produs din familia respectivă trebuie să se consulte în prealabil cu Comisia tehnică pentru a-și da acordul de principiu asupra acordării ATE pentru acel produs și asupra principiului procedurii propuse pentru atestarea conformității.
În cazul în care în Comisia tehnică se ajunge la consens privind cererile conforme articolului 8.2a din DPC, atunci informațiile adecvate cerute de Comisia CE sunt transmise, împreună cu agrementarea Președintelui EOTA, Comisiei CE pentru a obține dreptul de a elibera ATE. În cazul în care Comisia tehnică nu ajunge la un consens, informația este transmisă Comisiei Executive pentru a hotărî dacă aceasta va fi înaintată Comisiei CE.
În cazul cererilor pentru ATE în conformitate cu articolul 8.2b din directivă, Comisia CE va confirma pe baza evaluării EOTA și a informațiilor relevante, în cazul în care un produs din familia acoperită de standarde armonizate sau de standarde naționale recunoscute diferă în mod semnificativ de acestea și, prin urmare, în cazul în care se poate acorda un agrement tehnic european.
3.2.3. În cazul în care se ajunge la un acord în conformitate cu punctul 3.2.2, organismul de agrementare căruia îi este adresată cererea trebuie să poarte o discuție preliminară cu celelalte organisme EOTA relevante în care se va explica modul propus de tratare a cererii, inclusiv programul de încercări, cerințele de performanță, precum și modalitatea de atestare a conformității care a fost prevăzută.
Organismul de agrementare ține seama de observațiile formulate de alte organisme EOTA.
3.2.4. Atunci când cererea de ATE se referă la un produs dintr-o categorie pentru care s-a stabilit deja procedura prevăzută la punctul 3.2.3, ATE trebuie să se bazeze pe acea procedură.
3.2.5. Înainte se a elibera ATE, organismul de agrementare transmite proiectul ATE organismelor EOTA relevante și Secretariatului General împreună cu justificările furnizate de solicitant, cerând ca observațiile lor să fie transmise în decurs de două luni.
ATE este eliberată de organismul de agrementare atunci când toate organismele EOTA relevante și-au dat consimțământul în scris ținând seama de directivă, anexa II punctul 2 teza a treia.
ATE va fi pus în circulație conform punctului 3.1.2.
În cazul în care există obiecții care nu pot fi rezolvate, atunci problema este înscrisă pe agenda Comisiei tehnice.
În cazul în care în Comisia tehnică se ajunge la consens, atunci ATE este eliberată de organismul de agrementare.
În cazul în care nu se poate ajunge la consens, subiectul este înscris pe agenda Comisiei Executive care decide asupra acțiunilor ulterioare.
În cazul în care Comisia Executivă nu poate ajunge la consens, problema este prezentată Comitetului Permanent pentru Construcții (Directiva, articolul 9.2) prin Comisia CE.
4. Retragerea ATE
4.1. Organismul de agrementare retrage ATE în cazul în care Comisia CE a informat statele membre în conformitate cu articolul 5, alineatul (1) din directivă.
4.2. Organismul de agrementare trebuie să informeze celelalte organisme EOTA și Secretariatul General despre retragerea agrementului. Secretariatul General va informa Comisia CE.
5. Modificări ale ATE
5.1. Pentru modificarea unei ATE se aplică în mod corespunzător procedura pentru o cerere nouă. Cererea trebuie adresată organismului de agrementare care a eliberat agrementul care este supus modificării.
5.2. Dispozițiile stabilite la punctele 3.1 și 3.2 trebuie aplicate în mod corespunzător: procedura de agrementare se referă numai la articolele legate direct de modificare.
5.3. Se eliberează o nouă ATE care o înlocuiește pe cea precedentă.
6. Prelungirea duratei de valabilitate
6.1. În conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din directivă, perioada de valabilitate a unei ATE poate fi prelungită pe o perioadă ulterioară de (în general) cinci ani, cu condiția ca Comisia CE să nu fi notificat organismele de agrementare interesate și EOTA că s-au modificat condițiile în care s-au emis ATE originale. Cererile vor fi prezentate în scris și trebuie primite de organismele de agrementare cu cel puțin șase luni înainte de data expirării.
În ceea ce privește procedura, se aplică în mod corespunzător prevederile menționate la punctele 3.1 și 3.2.
6.2. Cererea de prelungire trebuie să fie însoțită de documentele tehnice relevante cerute în ghidurile ATE pentru prelungirea unei ATE. În cazul în care nu există astfel de ghiduri ATE, după consultări cu organismele EOTA, organismul de agrementare va informa solicitantul asupra documentelor tehnice care trebuie prezentate.
6.3. Asemenea prelungiri devin responsabilitatea organismului care le eliberează și trebuie să fie la fel de complete ca și evaluările originale.
(1) JO L 40, 11.2.1989, p. 12.
(2) Organisme relevante EOTA: organisme numite de statele membre pentru a opera în domeniul respectiv.
Apendicele 1
CERERE DE AGREMENT TEHNIC EUROPEAN, MENȚIONAT ÎN CAPITOLUL III AL DIRECTIVEI 80/106/CEE A CONSILIULUI
Apendicele 2
(Numele și adresa organismului de agrementare desemnat)
CONFIRMAREA PRIMIRII CERERII DE ACORDARE A AGREMENTULUI TEHNIC EUROPEAN MENȚIONAT LA DIRECTIVA 89/106/CEE
13/Volumul 13 |
RO |
Jurnalul Ofícial al Uniunii Europene |
272 |
31994L0001
L 023/28 |
JURNALUL OFÍCIAL AL UNIUNII EUROPENE |
DIRECTIVA 94/1/CE A COMISIEI
din 6 ianuarie 1994
de adaptare tehnică a Directivei 75/324/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la generatoarele de aerosoli
COMISIA COMUNITĂȚILOR EUROPENE,
având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene,
având în vedere Directiva 75/324/CE a Consiliului din 20 mai 1975 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la generatoarele de aerosoli (1), astfel cum a fost modificată ultima dată prin Actul de aderare a Spaniei și a Portugaliei, în special articolul 10 alineatul (3),
întrucât clauza de salvgardare menționată la articolul 10 din Directiva 75/324/CEE a fost aplicată de un stat membru;
întrucât măsurile de salvgardare adoptate se justifică având în vedere riscurile asociate cu folosirea sporită în generatoarele de aerosoli a unor gaze propulsoare extrem de inflamabile ca înlocuitori ai clorofluorocarburilor (CFC-uri);
întrucât anumite substanțe și/sau preparate conținute în anumite generatoare de aerosoli sunt deosebit de inflamabile;
întrucât dispozițiile în vigoare nu sunt suficiente pentru a preveni riscul pentru siguranță reprezentat de generatoarele de aerosoli; întrucât aceste dispoziții ar trebui adaptate în consecință;
întrucât unele generatoare de aerosoli, deși conțin substanțe și/sau preparate inflamabile, nu prezintă nici un risc de aprindere; întrucât ar trebui să se prevadă o derogare de la anumite cerințe de etichetare;
întrucât măsurile menționate în prezenta directivă sunt în conformitate cu avizul Comitetului pentru adaptarea la progresul tehnic,
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
Articolul 1
Directiva 75/324/CEE se modifică după cum urmează:
1. |
Articolul 8 alineatul (1) litera (d) se înlocuiește cu următorul text:
|
2. |
Se inserează următorul articol după articolul 9: „Articolul 9a În cazul în care persoana responsabilă pentru comercializarea generatoarelor de aerosoli deține rezultatele testelor sau alte date care dovedesc că, deși aceste generatoare de aerosoli au un conținut inflamabil, ele nu prezintă vreun risc de aprindere în condiții de utilizare normale sau relativ previzibile, aceasta poate decide, pe propria răspundere, să nu aplice dispozițiile de la punctele 2.2 litera (b) și 2.3 litera (b) din anexă. Persoana respectivă pune la dispoziția statelor membre o copie a acestor documente. În acest caz, cantitatea de material inflamabil conținut în generatorul de aerosoli trebuie specificată clar pe etichetă, sub forma următoarei formulări lizibile și de neșters: «X% din masă este inflamabilă»”. |
3. |
Anexa se modifică în conformitate cu anexa la prezenta directivă. |
Articolul 2
(1) Statele membre adoptă și publică actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive până la 1 octombrie 1994. Statele membre informează de îndată Comisia cu privire la aceasta.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.
Statele membre aplică aceste dispoziții de la 1 aprilie 1994.
(2) Comisiei îi sunt comunicate de statele membre textele dispozițiilor de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 3
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Comunităților Europene.
Adoptată la Bruxelles, 6 ianuarie 1994.
Pentru Comisie
Martin BANGEMANN
Membru al Comisiei
(1) JO L 147, 9.6.1975, p. 40.
ANEXĂ
Anexa la Directiva 75/324/CEE se modifică după cum urmează:
(a) |
Punctul 1.8 se înlocuiește cu următorul text: „1.8. Componente inflamabile Prin «componente inflamabile» se înțelege substanțele și preparatele care corespund criteriilor stabilite pentru categoriile «extrem de inflamabil», «foarte inflamabil» și «inflamabil» și enumerate în anexa VI la Directiva 67/548/CEE a Consiliului. Proprietățile inflamabile ale componentelor existente în recipient se determină prin metodele specifice descrise în partea A din anexa V la directiva menționată anterior.” |
(b) |
Punctul 2.2 se înlocuiește cu următorul text: „2.2. Etichetare Fără să aducă atingere directivelor privind clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor și preparatelor periculoase, în special în ceea ce privește pericolul pentru sănătate și/sau mediu, orice generator de aerosoli trebuie să poarte în mod vizibil următoarele indicații lizibile și de neșters:
2.3. Mențiuni speciale cu privire la utilizare Fără să aducă atingere directivelor privind clasificarea, ambalarea și etichetarea substanțelor și preparatelor periculoase, în special, în ceea ce privește pericolul pentru sănătate și/sau mediu, orice generator de aerosoli trebuie să poarte în mod vizibil următoarele indicații lizibile și de neșters:
|