26.5.2007 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 117/11 |
Recurs introdus la 6 martie 2007 de Raiffeisen Zentralbank Österreich AG împotriva hotărârii Tribunalului de Primă Instanță (camera a doua) din 14 decembrie 2006 în cauzele conexate T-259/02 — T-264/02 și T-271/02, Raiffeisen Zentralbank Österreich și alții/Comisia Comunităților Europene, cu privire la cauza T-259/02
(Cauza C-133/07 P)
(2007/C 117/18)
Limba de procedură: germana
Părțile
Recurentă: Raiffeisen Zentralbank Österreich AG (reprezentanți: S. Völcker și G. Terhorst, Rechtsanwälte)
Cealaltă parte în proces: Comisia Comunităților Europene
Concluziile recurentei
— |
anularea hotărârii Tribunalului de Primă Instanță din 14 decembrie 2006 în cauzele conexate T-259/02 — T/264/02 și T-271/02 (1), în măsura în care respinge acțiunea RZB; |
— |
anularea articolului 3 din Decizia Comisiei din 11 iunie 2002 [C(2002)2091 final], în măsura în care se referă la RZB; |
— |
în subsidiar, reducerea amenzii aplicate RZB, stabilită în articolul 3 din decizia atacată, ce este lăsată la libera apreciere a Curții; |
— |
obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
Motivele și principalele argumente
Prin acceptarea faptului că, din simpla extindere a reuniunilor bancare pe teritoriul unui stat membru, Comisia poate să tragă concluzia privind posibilitatea afectării comerțului interstatal, Tribunalul a încălcat articolul 81 alineatul (1) CE.
Tribunalul a calificat, printr-o eroare de drept, reuniunile bancare ca fiind „o încălcare deosebit de gravă ”în sensul liniilor directoare privind amenzile. Acesta a utilizat în mod greșit criteriile menționate în liniile directoare privind gravitatea încălcării (natura încălcării, efectele concrete pe piață, mărimea pieței geografice relevante), nu a luat în considerare selectivitatea măsurilor represive ale Comisiei și în final nu a efectuat analiza integrală, solicitată de el însuși, a tuturor aspectelor exprimate.
Tribunalul i-a atribuit RZB, printr-o eroare de drept, părțile de piață ale întregului sector Raiffeisen. În mod nejustificat, acesta și-a limitat examinarea numai la „evidentele ”tratamente inegale față de celelalte bănci. Acestuia i-a lipsit baza juridică necesară pentru o atribuire completă.
Tribunalul a evaluat, printr-o eroare de drept, cooperarea RZB. Acesta a aplicat criteriul „valorii adăugate semnificative ”prin încălcarea principiului neretroactivității, nu a luat în considerare caracterul voluntar al diverselor contribuții din partea RZB în vederea cooperării, a procedat în mod neîntemeiat la o inversare a sarcinii probei cu privire la valoarea colaborării, a refuzat în mod inadmisibil enunțarea comună a faptelor ca formă improprie a cooperării și nu a recunoscut, în mod greșit, acceptarea de către RZB a scopurilor anticoncurențiale ale acordului, ca o contribuție în vederea cooperării.
(1) JO C 331, p. 29.