27.5.2019 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 182/22 |
Cerere de decizie preliminară introdusă de Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungaria) la 6 martie 2019 — TN/Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
(Cauza C-210/19)
(2019/C 182/26)
Limba de procedură: maghiara
Instanța de trimitere
Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
Părțile din procedura principală
Reclamant: TN
Pârât: Bevándorlási és Menekültügyi Hivatal
Întrebările preliminare
1) |
Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și articolul 31 din Directiva 2013/32/UE (1) a Parlamentului European și a Consiliului (așa-numita „Directivă privind procedurile”), în lumina dispozițiilor articolelor 6 și 13 din Convenția europeană a drepturilor omului, pot fi interpretate în sensul că este posibil ca un stat membru să garanteze dreptul la o cale de atac efectivă chiar și în cazul în care instanțele sale nu pot să modifice deciziile adoptate în procedurile de azil, ci doar să le anuleze și să dispună derularea unei noi proceduri? |
2) |
Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și articolul 31 din Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului (așa-numita „Directivă privind procedurile”), din nou în lumina dispozițiilor articolelor 6 și 13 [din] Convenția europeană a drepturilor omului, pot fi interpretate în sensul că este conformă [cu respectivele dispoziții] legislația unui stat membru care stabilește un termen imperativ invariabil de 60 de zile în total pentru procedurile judiciare de azil, indiferent de orice circumstanță individuală și fără să ia în considerare nici aspectele specifice ale cauzei, nici posibilele dificultăți în materie de probe? |
(1) Directiva 2013/32/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 iunie 2013 privind procedurile comune de acordare și retragere a protecției internaționale (JO 2013, L 180, p. 60).