22.1.2018 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 22/11 |
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 23 noiembrie 2017 (cerere de decizie preliminară formulată de Helsingin hallinto-oikeus – Finlanda) – procedură inițiată de A Oy
(Cauza C-292/16) (1)
([Trimitere preliminară - Libertatea de stabilire - Fiscalitate directă - Impozit pe profit - Directiva 90/434/CEE - Articolul 10 alineatul (2) - Transfer de active - Sediu permanent nerezident transferat, în cadrul unei operațiuni de transfer de active, către o societate beneficiară de asemenea nerezidentă - Dreptul statului membru al societății cedente de a impozita profiturile sau plusvalorile acestui sediu rezultate din transferul de active - Legislație națională care prevede impozitarea imediată, din anul transferului, a profiturilor sau a plusvalorilor - Perceperea impozitului datorat ca venit al anului fiscal în care a avut loc operațiunea de transfer de active])
(2018/C 022/13)
Limba de procedură: finlandeza
Instanța de trimitere
Helsingin hallinto-oikeus
Părțile din procedura principală
A Oy
Dispozitivul
Articolul 49 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, care, în cazul în care o societate rezidentă transferă, în cadrul unei operațiuni de transfer de active, un sediu permanent nerezident către o societate de asemenea nerezidentă, pe de o parte, prevede impozitarea imediată a plusvalorilor rezultate din această operațiune și, pe de altă parte, nu permite amânarea perceperii impozitului datorat, în condițiile în care, într-o situație națională echivalentă, astfel de plusvalori nu sunt impozitate decât în momentul cesionării activelor transferate, în măsura în care această legislație nu permite amânarea perceperii unui astfel de impozit.