Cauza C‑612/15
Procedura penală
împotriva
Nikolay Kolev și alții
(cerere de decizie preliminară
formulată de Spetsializiran nakazatelen sad)
„Trimitere preliminară – Articolul 325 TFUE – Fraudă sau altă activitate ilegală care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii Europene în materie vamală – Efectivitatea urmăririi penale – Închiderea procedurii penale – Termen rezonabil – Directiva 2012/13/UE – Dreptul la informare cu privire la acuzare – Dreptul de acces la materialul cauzei – Directiva 2013/48/UE – Dreptul de a avea acces la un avocat”
Sumar – Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 5 iunie 2018
Resurse proprii ale Uniunii Europene–Protecția intereselor financiare ale Uniunii–Combaterea fraudei și a altor activități ilegale–Obligația statelor membre de a institui sancțiuni efective și disuasive–Conținut–Obligația instanței naționale–Conținut–Condiții–Respectarea drepturilor fundamentale–Respectarea principiului termenului rezonabil al procedurii
[art. 325 alin. (1) TFUE]
Resurse proprii ale Uniunii Europene–Protecția intereselor financiare ale Uniunii–Combaterea fraudei și a altor activități ilegale–Obligația statelor membre de a institui sancțiuni efective și disuasive–Conținut–Infracțiuni care aduc atingere intereselor financiare ale Uniunii Europene în materie vamală–Reglementare națională care obligă instanța, în caz de nefinalizare a investigației de către procuror într‑un anumit termen, să închidă procedura penală la cererea persoanei acuzate–Inadmisibilitate–Obligația instanței naționale de a lăsa neaplicate dispozițiile naționale în cauză–Condiție–Respectarea drepturilor fundamentale
[art. 325 alin. (1) TFUE]
Cooperare judiciară în materie penală–Dreptul la informare în cadrul procedurilor penale–Directiva 2012/13–Dreptul la informare cu privire la acuzare–Dreptul de acces la materialul cauzei–Informații detaliate cu privire la acuzare comunicate apărării și acces efectiv la materialul cauzei după depunerea în instanță a rechizitoriului de sesizare a instanței–Admisibilitate–Condiții
[Directiva 2012/13 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 6 alin. (3) și art. 7 alin. (3)]
Cooperare judiciară în materie penală–Dreptul de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale și dreptul de a comunica al persoanelor private de libertate–Directiva 2013/48–Dreptul de a avea acces la un avocat–Reglementare națională care impune instanței naționale să îl înlăture pe avocatul mandatat de două persoane acuzate în cazul unor interese contradictorii ale acestora–Reglementare care permite instanței să desemneze ea însăși doi avocați din oficiu pentru aceste persoane–Admisibilitate
[Directiva 2013/48 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 3 alin. (1)]
A se vedea textul deciziei.
(a se vedea punctele 64-72)
Articolul 325 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care instituie o procedură de închidere a procedurii penale precum cea prevăzută la articolele 368 și 369 din Nakazatelno protsesualen kodeks (Codul de procedură penală), în măsura în care această reglementare se aplică în proceduri deschise în cazuri privind o fraudă gravă sau o altă activitate ilegală gravă care aduce atingere intereselor financiare ale Uniunii Europene în materie vamală. Revine instanței naționale sarcina de a conferi efect deplin articolului 325 alineatul (1) TFUE lăsând neaplicată, dacă este necesar, reglementarea menționată, asigurând în același timp respectarea drepturilor fundamentale ale persoanelor acuzate.
(a se vede punctul 76 și dispozitiv 1)
Articolul 6 alineatul (3) din Directiva 2012/13/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 mai 2012 privind dreptul la informare în cadrul procedurilor penale trebuie interpretat în sensul că nu se opune ca informații detaliate cu privire la acuzare să fie comunicate apărării după depunerea în instanță a rechizitoriului, ca act de sesizare a instanței, dar înainte de începerea de către aceasta a examinării pe fond a acuzării și de deschiderea dezbaterilor în fața sa sau chiar după deschiderea acestor dezbateri, dar înainte de faza deliberării, atunci când informațiile astfel comunicate fac obiectul unor modificări ulterioare, cu condiția ca instanța să ia toate măsurile necesare pentru a garanta respectarea dreptului la apărare și caracterul echitabil al procedurii.
Articolul 7 alineatul (3) din această directivă trebuie interpretat în sensul că revine instanței naționale sarcina de a se asigura că se acordă apărării posibilitatea efectivă de a avea acces la materialul cauzei, un asemenea acces putând, dacă este cazul, să intervină după depunerea în instanță a rechizitoriului, ca act de sesizare a instanței, dar înainte de începerea de către aceasta a examinării pe fond a acuzării și de deschiderea dezbaterilor în fața sa sau chiar după deschiderea acestor dezbateri, dar înainte de faza deliberării, atunci când noi elemente de probă sunt depuse la dosar pe parcursul judecății, cu condiția ca instanța să ia toate măsurile necesare pentru a garanta respectarea dreptului la apărare și caracterul echitabil al procedurii.
(a se vede punctele 99 și 100 și dispozitiv 2)
Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2013/48/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2013 privind dreptul de a avea acces la un avocat în cadrul procedurilor penale și al procedurilor privind mandatul european de arestare, precum și dreptul ca o persoană terță să fie informată în urma privării de libertate și dreptul de a comunica cu persoane terțe și cu autorități consulare în timpul privării de libertate trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei reglementări naționale care impune instanței naționale să îl înlăture pe avocatul mandatat de două persoane acuzate, împotriva voinței acestora din urmă, pentru motivul că interesele acestor persoane sunt contradictorii, și nici posibilității ca această instanță să permită persoanelor menționate să mandateze un nou avocat sau, dacă este cazul, să desemneze ea însăși doi avocați din oficiu, în vederea înlocuirii primului avocat.
(a se vede punctul 111 și dispozitiv 3)