12.1.2015 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 7/7 |
Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 5 noiembrie 2014 (cerere de decizie preliminară formulată de Centrale Raad van Beroep – Țările de Jos) – O. Tümer/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
(Cauza C-311/13) (1)
((Protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului - Directiva 80/987/CEE - Salariat resortisant al unei țări terțe care nu dispune de un permis de ședere valabil - Refuz al beneficiului dreptului la o indemnizație de insolvabilitate))
(2015/C 007/09)
Limba de procedură: neerlandeza
Instanța de trimitere
Centrale Raad van Beroep
Părțile din procedura principală
Reclamant: O. Tümer
Pârât: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen
Dispozitivul
Dispozițiile Directivei 80/987/CEE a Consiliului din 20 octombrie 1980 referitoare la protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2002/74/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 septembrie 2002, trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale privind protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvabilității angajatorului precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia un resortisant al unei țări terțe care nu are reședința legală în statul membru respectiv nu este considerat un lucrător salariat care să poată pretinde o indemnizație de insolvabilitate în special pentru creanțele salariale neplătite în cazul insolvabilității angajatorului, în condițiile în care, în temeiul dispozițiilor dreptului civil al acestui stat membru, acest resortisant al unei țări terțe este calificat drept „lucrător salariat”, având dreptul la o remunerație care poate face obiectul unei acțiuni împotriva angajatorului său în fața instanțelor naționale.