28.6.2018 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
C 227/76 |
Avizul Comitetului Economic și Social European privind propunerea de decizie a Parlamentului European și a Consiliului de modificare a Deciziei 2003/17/CE a Consiliului în ceea ce privește echivalența inspecțiilor în câmp efectuate în Brazilia la culturile producătoare de semințe de plante furajere și la culturile producătoare de semințe de cereale și echivalența semințelor de plante furajere și a semințelor de cereale produse în Brazilia, precum și în ceea ce privește echivalența inspecțiilor în câmp efectuate în Moldova la culturile producătoare de semințe de cereale, la culturile producătoare de semințe de legume și la culturile producătoare de semințe de plante oleaginoase și textile și echivalența semințelor de cereale, a semințelor de legume și a semințelor de plante oleaginoase și textile produse în Moldova
[COM(2017) 643 final – 2017/0297 (COD)]
(2018/C 227/11)
Raportor: |
domnul Emilio FATOVIC |
Sesizare |
Parlamentul European, 16.11.2017 |
Temei juridic |
Articolele 43 alineatul (2), 114 alineatul (1) și 304 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene |
Decizia Biroului Comitetului |
5.12.2018 |
Secțiunea competentă |
Secțiunea pentru agricultură, dezvoltare rurală și protecția mediului |
Data adoptării în secțiune |
6.2.2018 |
Data adoptării în sesiunea plenară |
14.2.2018 |
Sesiunea plenară nr. |
532 |
Rezultatul votului (voturi pentru/voturi împotrivă/abțineri) |
140/0/8 |
1. Context și propunerea Comisiei
1.1. |
Decizia 2003/17/CE a Consiliului acordă echivalență anumitor țări terțe în ceea ce privește inspecțiile în câmp și producția de semințe provenite de la anumite specii (1). |
1.2. |
Aceste dispoziții, aplicabile semințelor recoltate și controlate în aceste țări, oferă aceleași garanții ca și cele aplicabile semințelor recoltate și controlate în Uniunea Europeană, în ceea ce privește caracteristicile, examinarea, identitatea, marcajul și controlul semințelor. |
1.3. |
Brazilia și Moldova nu se numără printre țările terțe luate în considerare de Decizia 2003/17/CE și, ca atare, semințele recoltate în aceste țări nu pot fi importate în UE. În consecință, ambele țări au luat măsuri pentru a cere Comisiei ca producția anumitor semințe (pentru Brazilia: semințe de plante furajere și de cereale; pentru Moldova: semințe de cereale, de plante oleaginoase și textile și de legume) să intre sub incidența deciziei menționate, pentru a obține echivalența și a putea exporta respectivele semințe în Europa. |
1.4. |
Ca răspuns la aceste cereri, Comisia a examinat legislațiile Braziliei și Moldovei în acest domeniu. În continuare, Comisia a auditat sistemele de inspecții în câmp și de certificare a semințelor din Brazilia și Republica Moldova. Comisia a conchis că cerințele și sistemele lor sunt echivalente cu cele de la nivelul UE și oferă aceleași garanții (2). |
1.5. |
Ca atare, Comisia a considerat în ambele cazuri că anumite semințe produse în Brazilia și Moldova sunt echivalente acelorași tipuri de semințe recoltate, produse și controlate în UE. Această recunoaștere se poate face printr-o decizie care să fie adoptată de Parlamentul European și de Consiliu. |
2. Concluzii și recomandări
2.1. |
CESE ia notă de rezultatele pozitive ale auditurilor efectuate de Comisie în Brazilia și Moldova, în conformitate cu cerințele prevăzute în anexa II la Decizia 2003/17/CE, în vederea recunoașterii echivalenței cerințelor legale și a controalelor oficiale pentru certificarea semințelor. |
2.2. |
În siajul avizelor sale anterioare (3) în domeniu și în conformitate cu ceea ce a rezultat deja din interacțiunea dintre Comisie, părțile interesate și statele membre, CESE este de acord cu măsurile legislative care fac obiectul analizei. De asemenea, Comitetul este de acord că recunoașterea echivalenței va fi în beneficiul întreprinderilor producătoare de semințe care își desfășoară activitatea în Brazilia și în Moldova, al potențialilor importatori din UE de semințe din aceste țări și al agricultorilor din UE, care vor avea acces, în viitor, la o gamă mai largă de semințe. |
2.3. |
Comitetul își exprimă rezerve doar cu privire la propunerea de a i se recunoaște Moldovei echivalența pentru semințele de legume. Aceste semințe, reglementate de Directiva 2002/55/CE, sunt comercializate doar în cadrul categoriei „standard” și nu necesită certificare oficială pentru a putea fi introduse pe piață, ci doar o autocertificare de către producător și – doar după etapa comercializării – un eventual control al caracteristicilor și al calității produsului. Acest sistem se bazează pe asumarea responsabilității de către producător, care trebuie să fie bine identificat și localizat, dat fiind că este stabilit pe teritoriul UE. Trasabilitatea și controlul nu sunt ușor de garantat în cazul produselor din țări din afara UE. Până acum, decizia UE de a nu acorda recunoașterea echivalenței pentru semințele de legume niciunei țări terțe era întemeiată pe acest argument. Ca atare, Comitetul emite anumite critici, dorind o reexaminare mai acurată de către Comisie. |
2.4. |
Comitetul admite, așa cum susține Comisia, că recunoașterea tehnicilor de certificare a produselor în cauză este o măsură de natură tehnică. Cu toate acestea, dat fiind că deschiderea pieței europene pentru produsele din țări terțe va genera efecte economice și sociale, Comitetul recomandă să se realizeze o evaluare a impactului, pentru a verifica dacă producătorii europeni și – mai ales – microîntreprinderile și întreprinderile mici nu sunt afectate de această măsură. |
2.5. |
Astfel, CESE reamintește Comisiei că, în prezent, peste 60 % din piața semințelor este dominată de câteva întreprinderi multinaționale. Deschiderea către țările terțe, în care producția se află sub controlul acelorași întreprinderi, ar putea agrava și mai mult condițiile pentru micii producători și micile asociații, cu un impact semnificativ și asupra capacității economice și financiare a multor comunități locale cu vocație productivă pronunțată. În cazurile cele mai grave, aceste aspecte ar putea agrava situațiile de depopulare a comunităților rurale, cu consecințe nefaste și asupra biodiversității culturilor agricole și a producției agroalimentare europene. Adesea, tocmai întreprinderile mici sunt cele care contribuie la prevenirea dispariției anumitor tipuri de semințe vechi și tradiționale (4). |
2.6. |
De asemenea, CESE își reiterează solicitarea adresată Comisiei de a evalua în mod global procesele de producție implementate în țări terțe, reamintind că, în spatele produselor la prețuri mai scăzute se ascund cazuri de exploatare la locul de muncă, inclusiv a copiilor. Această abordare pare esențială și indispensabilă, într-un moment în care UE este implicată în mod activ în realizarea obiectivelor de dezvoltare durabilă pentru 2030 ale Organizației Națiunilor Unite. Într-adevăr, în calitatea sa, de cel mai mare importator și exportator de produse agroalimentare la nivel mondial, UE este invitată să-și facă simțită influența în cadrul acordurilor comerciale bilaterale și multilaterale, pentru a contribui la îmbunătățirea calității vieții și a muncii cetățenilor și lucrătorilor din țări terțe, și să combată – de asemenea – concurența neloială (5). |
2.7. |
În fine, CESE speră ca prezenta decizie să intre în vigoare doar dacă există deplină reciprocitate a echivalenței și recunoașterii acelorași produse europene, astfel încât întreprinderile din domeniu să poată avea mai multe posibilități de creștere și dezvoltare. Acest lucru ar fi în conformitate cu anumite solicitări deja formulate de părțile interesate în etapa de consultare. |
Bruxelles, 14 februarie 2018.
Președintele Comitetului Economic și Social European
Georges DASSIS
(1) În conformitate cu Directivele 66/401/CEE, 66/402/CEE, 2002/54/CE și 2002/57/CE.
(2) Ele sunt deja conforme standardelor Asociației Internaționale pentru Testarea Semințelor (ISTA).
(3) JO C 74, 23.3.2005, p. 55, JO C 351, 15.11.2012, p. 92.
(4) Această reflecție este validată de primirea a doar trei răspunsuri la consultarea publică online promovată de Comisie, dintre care două de la persoane particulare, confirmând ipoteza că doar cele mai mari părți interesate de la nivel european au fost implicate în procesul decizional.
(5) JO C 173, 31.5.2017, p. 20, punctul 1.6.