Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind semnarea, în numele Uniunii Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a unui acord între Uniunea Europeană și Regatul Norvegiei privind accesul reciproc la pescuit în Skagerrak /* COM/2014/0373 final - 2014/0189 (NLE) */
EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Un acord privind accesul reciproc la pescuit
în Skagerrak și Kattegat între Danemarca, Norvegia și Suedia a fost
semnat la 19 decembrie 1966 și a intrat în vigoare la 7 august 1967. Acest
acord, care s-a adăugat la acordurile bilaterale din 1980 în domeniul
pescuitului dintre Uniunea Europeană și Norvegia, permitea accesul
reciproc între cele trei țări pentru a pescui până la 4 mile
marine de la liniile de bază ale acestora în Skagerrak și Kattegat,
care sunt apele situate între Marea Nordului și Marea Baltică. În
plus, acordul a stabilit că, pentru acest tip de pescuit, zona în
cauză era considerată ca reprezentând marea liberă. Astfel,
acordul a reglementat relația dintre statele de pavilion, pe de o parte, și
respectivele state de coastă, pe de altă parte. Acordul din 1966 a fost un acord simplu, care
a luat în considerare caracteristicile geografice specifice ale zonei Skagerrak
și Kattegat în ceea ce privește pescuitul și a recunoscut
că existau motive practice pentru a permite un regim de acces simplu
pentru ceea ce este, în esență, o zonă marină foarte
mică. Pentru acest motiv, acordul din 1966 a constat în numai trei
articole, dintre care primul definea zona în cauză, iar cel de-al doilea
drepturile de acces și dorința de a armoniza reglementările
tehnice. Odată cu aderarea Danemarcei și a
Suediei la UE în 1973 și, respectiv, 1995, Comisia a devenit
responsabilă pentru gestionarea respectivului acord în numele celor
două state membre. Consultările cu privire la dispozițiile care
decurg din respectivul acord au fost organizate în paralel cu consultările
organizate în cadrul acordului bilateral din 1980 în domeniul pescuitului. Acordul din 1966 a rămas în vigoare
pentru o perioadă inițială de 35 de ani, până în 2002, și
a fost ulterior prelungit cu două perioade de cinci ani, până în
2012. Rezilierea acordului era posibilă prin acordarea unui preaviz de
trei ani, de către oricare dintre părți, înainte de data
expirării oricăreia dintre aceste perioade de cinci ani. Având în vedere evoluțiile mai recente
din legislația internațională în domeniul pescuitului și,
în special, odată cu introducerea Convenției Națiunilor Unite
asupra dreptului mării din 1982 și a Acordului Organizației Națiunilor
Unite privind stocurile de pește din 1995, Norvegia a considerat că
acordul existent nu este în conformitate cu dispozițiile actuale ale
dreptului mării. Norvegia era preocupată în special în ceea ce privește
dispozițiile în materie de control. În plus, ea a considerat că acordul
nu este în concordanță cu principiile jurisdicției normale a
statelor de coastă în temeiul Convenției Națiunilor Unite asupra
dreptului mării și nu corespunde principiilor moderne de conservare și
gestionare. La 29 iulie 2009, Ministerul afacerilor externe
din Norvegia a informat în mod oficial autoritățile daneze, guvernul
depozitar al acordului, că dorește să rezilieze acordul printr-o
denunțare oficială în conformitate cu articolul 3
alineatul (3) din acord. În consecință, acordul din 1966 a
expirat la 7 august 2012. Ulterior, Norvegia a început negocieri
oficiale cu Comisia, în numele Uniunii Europene, cu scopul de a stabili un nou
acord privind accesul reciproc la pescuit în zona Skagerrak și Kattegat.
La 24 octombrie 2013 a fost parafat un acord care este în conformitate cu
Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării, precum și
cu dispozițiile conexe din alte acorduri ulterioare. Acest nou acord va menține accesul
exclusiv acordat reciproc navelor din Danemarca, Norvegia și Suedia la
apele aflate dincolo de 4 mile marine de la liniile de bază. Acordul va
asigura în continuare accesul reciproc pentru cele două state membre și
Norvegia la apele celorlalte părți în zona Skagerrak, asigurând, în
același timp, măsuri eficiente de conservare și gestionare în
domeniul pescuitului în acea zonă. În plus, acesta va permite măsuri
de control în concordanță cu principiile jurisdicției normale a
statelor de coastă, așa cum este deja cazul pentru pescuitul din
Marea Nordului. În scopul de a garanta în continuare accesul
navelor UE la activități de pescuit, noul acord ar trebui, până
la intrarea sa în vigoare, să se aplice cu titlu provizoriu pentru o
perioadă de până la doi ani de la data semnării sale. 2. REZULTATELE
CONSULTĂRILOR CU PĂRȚILE INTERESATE ȘI ALE EVALUĂRII
IMPACTULUI Nu se aplică. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE
PROPUNERII Prezenta propunere urmărește
autorizarea semnării unui acord între Uniunea Europeană și
Regatul Norvegiei privind accesul reciproc la pescuit în Skagerrak. 2014/0189 (NLE) Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind semnarea, în numele Uniunii Europene,
și aplicarea cu titlu provizoriu a unui acord între Uniunea Europeană
și Regatul Norvegiei privind accesul reciproc la pescuit în Skagerrak CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 43 alineatul (2), coroborat cu articolul
218 alineatul (5), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) Un acord de vecinătate
privind accesul reciproc la pescuit în Skagerrak și Kattegat între
Danemarca, Norvegia și Suedia a fost semnat la 19 decembrie 1966 și a
intrat în vigoare la 7 august 1967. (2) Acest acord de
vecinătate a permis accesul reciproc între cele trei țări pentru
a pescui în zona de până la 4 mile marine de la liniile de bază ale
acestora în Skagerrak și Kattegat și, pentru acest tip de pescuit,
zona în cauză a fost considerată ca reprezentând marea liberă și,
prin urmare, în domenii precum controlul se aplica jurisdicția statului de
pavilion. (3) Odată cu aderarea
Danemarcei și a Suediei la UE în 1973 și, respectiv, 1995, Comisia a
devenit responsabilă pentru gestionarea respectivului acord în numele
celor două state membre. (4) La 29 iulie 2009, Ministerul
afacerilor externe din Norvegia a notificat autorităților daneze,
guvernul depozitar al acordului, că dorește să rezilieze acordul
printr-o denunțare oficială în conformitate cu articolul 3
alineatul (3) din acord și, în consecință, acordul din 1966
a expirat la 7 august 2012. (5) Consiliul a autorizat Comisia
să negocieze cu Regatul Norvegiei, în numele Uniunii Europene, un nou
acord privind accesul reciproc la pescuit în Skagerrak și Kattegat. (6) În urma negocierilor
respective, la 24 octombrie 2013 a fost parafat un nou acord. (7) În scopul de a garanta în
continuare accesul navelor UE la activități de pescuit, noul acord ar
trebui, până la intrarea sa în vigoare, să se aplice cu titlu
provizoriu pentru o perioadă de până la doi ani de la data
semnării sale. (8) Noul acord ar trebui semnat. ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Prin prezenta decizie se autorizează
semnarea, în numele Uniunii, a Acordului dintre Uniunea Europeană și
Regatul Norvegiei privind accesul reciproc la pescuit în Skagerrak, sub rezerva
încheierii acordului menționat. Textul acordului este atașat la prezenta
decizie. Articolul 2 Președintele Consiliului este autorizat
să desemneze persoana (persoanele) împuternicită (împuternicite)
să semneze acordul în numele Uniunii. Articolul 3 Până la intrarea sa în vigoare, acordul
se aplică cu titlu provizoriu pentru o perioadă de până la doi
ani de la data semnării sale. Articolul 4 Prezenta
decizie intră în vigoare la data adoptării. Adoptată la Bruxelles, Pentru
Consiliu Președintele ANEXĂ la Propunerea de decizie a Consiliului privind semnarea, în numele Uniunii
Europene, și aplicarea cu titlu provizoriu a unui acord între Uniunea
Europeană și Regatul Norvegiei privind accesul reciproc la pescuit în
Skagerrak Acord între Uniunea Europeană și Regatul
Norvegiei privind
accesul reciproc la
pescuit în Skagerrak
pentru navele care
arborează pavilionul Danemarcei, al Norvegiei și al Suediei Uniunea Europeană și Regatul
Norvegiei, denumite în continuare „părțile”, FĂCÂND REFERIRE LA prevederile din Convenția
Națiunilor Unite asupra dreptului mării din 10 decembrie 1982,
denumită în continuare „convenția”; REAMINTIND Acordul privind pescuitul dintre
Comunitatea Economică Europeană și Regatul Norvegiei din 27
februarie 1980, denumit în continuare „acordul din 1980”; AVÂND ÎN VEDERE expirarea, la 7 august 2012, a
Acordului dintre Danemarca, Norvegia și Suedia privind accesul reciproc la
pescuit în Skagerrak și Kattegat din 19 decembrie 1966; FIIND CONȘTIENTE de pescuitul tradițional
danez, norvegian și suedez din Skagerrak; DORIND să mențină accesul
reciproc pentru ca navele care arborează pavilionul Danemarcei, al
Norvegiei și al Suediei să desfășoare activități
de pescuit în Skagerrak în zonele situate dincolo de patru mile marine de la
liniile de bază respective ale celorlalte state menționate, în apele
lor teritoriale și zonele adiacente aflate sub jurisdicție de
pescuit; AVÂND ÎN VEDERE importanța
respectării de către navele de pescuit a legilor,
reglementărilor și măsurilor de control și de executare
adoptate de către statele de coastă respective, în conformitate cu
dispozițiile convenției, ale acordului din 1980 și ale
prezentului acord, în scopul de a asigura conservarea și utilizarea
durabilă a resurselor biologice din Skagerrak; CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ: Articolul
1 Prezentul acord se aplică unei zone din
Skagerrak delimitate la vest de o linie dreaptă care leagă farurile
Hanstholm și Lindesnes și la sud de o linie dreaptă care
leagă farurile Skagen și Tistlarna, în cadrul acelor părți
ale apelor teritoriale și ale zonelor adiacente aflate sub jurisdicție
de pescuit din Danemarca, Norvegia și Suedia care se întind dincolo de
patru mile marine (1 milă marină = 1 852 metri) de la liniile de
bază de la care se măsoară lărgimea apelor teritoriale. Articolul
2 În cadrul zonei specificate la
articolul 1, fiecare parte se angajează, în funcție de jurisdicția
sa de pescuit, în conformitate cu dispozițiile convenției și în
temeiul legislației sale aplicabile, să permită navelor care
arborează pavilionul Danemarcei, al Norvegiei și al Suediei să
se angajeze în activități de pescuit, sub rezerva dispozițiilor
relevante din acordul din 1980 și în conformitate cu alocările
stabilite de comun acord de către părți. Articolul
3 Părțile cooperează pentru a
stabili, în măsura posibilului, norme și reglementări armonizate
în materie de pescuit în zona menționată la articolul 1. Articolul
4 Părțile convin să se consulte
cu privire la problemele referitoare la punerea în aplicare și la buna
funcționare a prezentului acord sau în caz de litigiu privind
interpretarea acestuia. Articolul
5 Prezentul acord nu aduce atingere celorlalte
acorduri referitoare la pescuitul de către navele uneia din părți
în zona de pescuit aflată sub jurisdicția celeilalte părți.
Articolul
6 Fără a aduce atingere articolului 1,
prezentul acord se aplică, pe de o parte, teritoriilor în care se
aplică Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene și în condițiile prevăzute de
aceste tratate și, pe de altă parte, teritoriului Regatului
Norvegiei. Articolul
7 Prezentul acord intră în vigoare la data
primirii ultimei notificări prin care se confirmă îndeplinirea de
către părți a tuturor procedurilor interne necesare pentru
intrarea sa în vigoare. Articolul
8 Prezentul acord rămâne în vigoare
până la 1 ianuarie 2022. În cazul în care nu se pune capăt acordului
de către una dintre părți printr-o notificare de reziliere
efectuată cu cel puțin un an înainte de data expirării acestei
perioade, acordul rămâne în vigoare pentru perioade suplimentare de câte șase
ani, în cazul în care nu a fost efectuată o notificare de reziliere cu cel
puțin un an înainte de expirarea fiecărei astfel de perioade de șase
ani. Articolul
9 Până la intrarea sa în vigoare, prezentul
acord se aplică cu titlu provizoriu pentru o perioadă de până la
doi ani de la data semnării sale. Articolul
10 Prezentul acord este întocmit în dublu
exemplar în limbile bulgară, spaniolă, cehă, daneză,
germană, estonă, greacă, engleză, franceză,
croată, italiană, letonă, lituaniană, maghiară,
malteză, neerlandeză, polonă, portugheză, română,
slovacă, slovenă, finlandeză, suedeză și
norvegiană, fiecare dintre aceste texte fiind autentic. În cazul unor
contradicții sau al unui litigiu, prevalează textul în limba
engleză.