COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN, CONSILIU, COMITETUL ECONOMIC ȘI SOCIAL EUROPEAN ȘI COMITETUL REGIUNILOR Un rol mai puternic pentru sectorul privat în realizarea creșterii durabile și favorabile incluziunii în țările în curs de dezvoltare /* COM/2014/0263 final */
1.
Introducere
1.1.
Rolul sectorului privat în favorizarea dezvoltării
Este recunoscut
pe scară largă faptul că a avea un loc de muncă decent este
cea mai bună modalitate de a ieși din sărăcie. Sectorul
privat furnizează aproximativ 90 la sută din locurile de muncă din
țările în curs de dezvoltare și este, prin urmare, un partener
esențial în lupta împotriva sărăciei. De asemenea, acesta este un
partener necesar ca investitor în producția agricolă sustenabilă,
pentru ca omenirea să răspundă provocării de a hrăni 9
miliarde de oameni până în anul 2050. De asemenea, prin inovare și
investiții în soluții care au la bază emisii scăzute de
dioxid de carbon și sunt eficiente din punct de vedere al utilizării
resurselor, acesta va avea un rol major de jucat în tranziția către o
economie ecologică și favorabilă incluziunii. Având în vedere
potențialul sectorului privat de generare a unei creșteri durabile și
favorabile incluziunii în țările în curs de dezvoltare, părțile
interesate din sectorul privat, inclusiv întreprinderile, intermediarii
financiari, asociațiile și organizațiile lucrătorilor și
patronatele sunt din ce în ce mai active în domeniul dezvoltării, atât ca
sursă de finanțare, cât și ca parteneri ai guvernelor, ai organizațiilor
non-guvernamentale (ONG-uri) și ai donatorilor.
1.2.
Sprijinul Uniunii Europene pentru dezvoltarea sectorului
privat: realizări și lecții învățate
Comisia
Europeană colaborează îndeaproape cu guvernele țărilor în
curs de dezvoltare pentru a le ajuta să elaboreze și să
pună în aplicare politici menite să sprijine dezvoltarea sectorului
privat. Comisia acordă o finanțări substanțiale pentru o
gamă largă de activități, printre care pentru reformele în
materie de reglementare, pentru consolidarea capacităților și pentru
furnizarea unor servicii de dezvoltare a întreprinderilor, cu un accent
deosebit pe consolidarea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și
mijlocii locale. În ultimul deceniu, sprijinul Comisiei pentru dezvoltarea
sectorului privat s-a situat, în medie, la 350 milioane EUR pe an. Aceste
aspecte, combinate cu asistența pentru dezvoltare și cu investițiile
private din statele membre, fac din UE un actor esențial în sprijinirea
dezvoltării sectorului privat la nivel local din țările
partenere. Prin crearea mecanismelor regionale de cofinanțare, Comisia a
început să elaboreze, de asemenea, noi instrumente pentru punerea în
aplicare a obiectivelor de dezvoltare a sectorului privat. Utilizarea
strategică a subvențiilor permite Comisiei să mobilizeze finanțări
suplimentare de dezvoltare în sectorul investițiilor în
infrastructură și să faciliteze accesul la finanțare al
microîntreprinderilor și întreprinderilor mici și mijlocii. De
asemenea, UE începe să utilizeze instrumente financiare inovatoare, cum ar
fi garanțiile pentru stimularea băncilor comerciale să acorde
împrumuturi IMM-urilor și capitalul de risc pentru investiții în
fonduri care acordă împrumuturi sau investesc în proiecte ale IMM-urilor
în domeniul eficienței energetice. De asemenea, intensificarea cofinanțării
în cooperare cu instituții de finanțare pentru dezvoltare facilitează
implicarea sectorului privat ca sursă de finanțare. De-a lungul
prezentei Comunicări vor fi evidențiate exemple de succes ale
sprijinului acordat de UE pentru dezvoltarea sectorului privat, care pot
inspira acțiunile viitoare. O evaluare
recentă a sprijinului acordat de UE pentru dezvoltarea sectorului privat
în perioada 2004 - 2010[1]
a confirmat contribuția importantă a Comisiei la dezvoltarea
sectorului privat în țările partenere și a permis identificarea
modalităților de îmbunătățire a programelor și a strategiilor
viitoare, care includ: (i) concentrarea pe crearea de locuri de muncă
decente; (ii) integrarea participării sectorului privat în ansamblul
activităților de sprijin ale UE; (iii) promovarea mai
eficientă a temelor transversale, precum Agenda privind munca decentă,
ocuparea forței de muncă în rândul femeilor și al tinerilor și
drepturile omului și (iv) creșterea eficienței operaționale
și a impactului sprijinului pentru dezvoltarea sectorului privat printr-o
mai bună diagnosticare și măsurare a rezultatelor.
2.
Cadrul strategic pentru
consolidarea rolului sectorului privat în vederea realizării creșterii
durabile și favorabile incluziunii
Pe baza realizărilor
și a lecțiilor din trecut și ținând cont de observațiile
primite în timpul consultărilor cu părțile interesate[2], prezenta
Comunicare propune un cadru strategic menit să consolideze rolul
sectorului privat în realizarea unei creșteri durabile și favorabile
incluziunii. Acesta constă din două niveluri, UE având convingerea
că le poate aduce valoare adăugată și că poate completa
în mod eficace acțiunile întreprinse de statele sale membre, de instituțiile
de finanțare pentru dezvoltare și de alți parteneri din domeniul
dezvoltării. În ceea ce privește
sprijinul pentru dezvoltarea sectorului privat, Comisia dorește să
rămână un partener important al guvernelor și al organizațiilor
intermediare de întreprinderi din țările în curs de dezvoltare,
pentru a sprijini crearea unui mediu favorabil întreprinderilor și
dezvoltării de întreprinderi locale care sunt pregătite să
creeze locuri de muncă decente, să genereze venituri publice și să
valorifice posibilitățile oferite de piețele integrate la nivel mondial.[3] În
acest sens, Comisia va căuta noi modalități de valorificare a potențialului
sectorului privat ca partener de finanțare, agent de implementare,
consilier sau intermediar, pentru a se consolida eficacitate și eficiența
sprijinului din partea UE, nu numai în domeniul dezvoltării sectorului privat
la nivel local, ci și în alte domenii ale cooperării UE în materie de
dezvoltare, cum ar fi energia durabilă, agricultura sustenabilă și
întreprinderile agroalimentare, infrastructura digitală și
fizică, precum și sectorul economiei ecologice și în sectorul
social. Dincolo de
sectorul privat ca partener în cooperarea pentru dezvoltare, cadrul strategic
propus va cuprinde, de asemenea, acțiuni și instrumente care să
ajute sectorul privat să obțină rezultate pozitive în domeniul
dezvoltării, ca parte a propriilor strategii de afaceri de bază. Acest
lucru înseamnă că intenția Comisiei este de a avea un rol mai
important în calitate de facilitator al angajamentului pentru dezvoltare luat
de întreprinderi, de exemplu prin încurajarea investițiilor responsabile,
cu emisii scăzute de dioxid de carbon, în țările în curs de
dezvoltare sau în lanțurilor de aprovizionare și modelele de producție
sustenabile. Acest cadru
strategic se reflectă în programarea asistenței pentru dezvoltare acordate
de UE, pentru perioada 2014-2020, cu privire la strategiile de dezvoltare a
sectorului privat național și regional, cum ar fi activitatea comună
desfășurată de ACP-UE cu privire la un nou cadru de cooperare
pentru dezvoltarea sectorului privat în țările ACP, la nivelul programelor
tematice care abordează participarea sectorului privat ca o chestiune
transversală, precum și în intervențiile sectoriale menite
să integreze implicarea sectorului privat în agricultură, în energie durabilă
și în infrastructură sau în sectorul economiei ecologice și în
sectorul social.
2.1. Principiile
pentru consolidarea rolului sectorului privat în cooperarea UE pentru dezvoltare
Sprijinul UE
pentru dezvoltarea sectorului privat și dialogul său cu sectorul
privat atât la nivel local, cât și la nivel internațional se vor
ghida după principii clare care să completează principiile
eficacității ajutorului și sunt menite, totodată, să încurajeze
eforturile statelor membre ale UE, ale instituțiile de finanțare și
ale altor parteneri de dezvoltare ai UE. –
Concentrarea
pe crearea de locuri de muncă, incluziune și reducerea
sărăciei. Programele și parteneriatele
trebuie să fie elaborate astfel încât să contribuie la reducerea
sărăciei, de exemplu prin crearea de locuri de muncă decente, prin
condiții de muncă mai bune, prin tranziția progresivă de la
economia informală la cea formală sau prin emanciparea economică
a femeilor și a fetelor, a tinerilor și a grupurilor vulnerabile. –
O
abordare diferențiată a sectorului privat.
Activitatea sectorului privat poate lua diferite forme și poate va influența
dezvoltarea economică în moduri diferite. Sectorul privat este foarte
divers, variind de la antreprenori individuali la mari corporații multinaționale
și instituții financiare, de la întreprinderi care creează profit
pentru acționariat la întreprinderi sociale centrate pe persoane,
cooperative și organizați ale lucrătorilor și patronate.
Acestea pot funcționa la nivel local, național, regional și
internațional, în zone rurale sau urbane, în sectorul formal sau în cel informal
și în contexte statale diferite. Fiecare dintre acești actori din
sectorul privat necesită condiții și stimulente diferite pentru
a contribui la dezvoltare, implicând abordări diferențiate ale
sprijinului și implicării lor pentru dezvoltare. –
Crearea
de oportunități prin soluții bazate pe mecanisme de piață. În timp
ce intervențiile donatorilor nu ar trebui să denatureze piețele,
un accent mai mare trebuie pus pe valorificarea potențialului asistenței
pentru dezvoltare, astfel încât să se stimuleze dezvoltarea pieței
din țările partenere. Există un potențial încă
neutilizat în ceea ce privește crearea de oportunități de
afaceri pentru întreprinzătorii locali prin programe de sprijin care
adoptă abordări bazate pe mecanismele de piață în special prin
cooperarea cu întreprinderile locale ca parteneri de implementare ori ca furnizori
de lucrări și servicii sau prin programe sociale care optează
mai degrabă pentru transferuri de numerar decât pentru sprijin în
natură, deoarece primele au avantajul suplimentar de a stimula puterea de
cumpărare și, prin urmare, de a stimula cererea în rândul segmentelor
de populație cu venituri mici. –
Urmărirea
unor criterii clare în furnizarea de sprijin direct pentru actorii din sectorul
privat.
În timp ce asistența oficială pentru dezvoltare este justificată
în mod clar pentru intervenție la nivelurile macro și mediu, aceasta
poate fi eficace și la nivel micro pentru accelerarea dezvoltării
întreprinderilor locale sau pentru remedierea disfuncționalităților
pieței și a situațiilor investiționale care sunt sub
nivelul optim. Cu toate acestea, pentru a garanta impactul asupra
dezvoltării și sustenabilității, pentru a se evita
denaturarea pieței și pentru a se atenua riscurile fiduciare și cele
legate de reputație, trebuie să se aplice criterii clare în deciziile
privind acordarea de sprijin întreprinderilor sau intermediarilor financiari
prin intermediul unor granturi directe sau al unor servicii subvenționate pentru
dezvoltarea întreprinderilor sau sub formă de garanții, asigurări
sau finanțări care sunt însoțite de condiții avantajoase.
Comisia Europeană a elaborat un set de criterii pentru ghidarea acestor
decizii. Aceste criterii completează normele stabilite prin regulamentele
financiare ale Comisiei[4]
și sunt, în linii mari, aliniate la normele aplicate de către alți
parteneri din domeniul dezvoltării (a se vedea caseta 1). –
Luarea
în considerare a diferitelor contexte locale și a situațiilor delicate. Diferențierea
între contextele de țară în cadrul procesului de elaborare a sprijinului
pentru dezvoltarea sectorului privat și stabilirea priorităților
în funcție de necesitățile, etapa de dezvoltare și gradul
de vulnerabilitate a țărilor partenere este esențială
pentru a asigura cel mai mare impact și cel mai bun raport cost-eficacitate
al sprijinului UE. Sunt necesare abordări specifice sunt necesare în special
pentru țările fragile și afectate de conflicte și care au
nevoie urgentă de locuri de muncă și de oportunități
economice pentru restabilirea coeziunii sociale și pentru reinstaurarea păcii
și a stabilității politice. –
Punerea
unui accent puternic pe rezultate. Sprijinul
pentru dezvoltarea sectorului privat și a parteneriatelor trebuie să
fie însoțit, la toate nivelurile, de eforturi pentru consolidarea
măsurării rezultatelor și evaluării impactului intervențiilor
asupra dezvoltării. –
Respectarea
coerenței politicilor în domeniile care au impact asupra sectorului privat
din țările partenere. Pe
lângă faptul că garantează că acțiunile de
politică sectorială ale UE nu afectează negativ perspectivele de
dezvoltare ale țărilor partenere, coordonarea strânsă între
serviciile relevante ale Comisiei, precum și cu statele membre ale UE, va
rămâne o prioritate, pentru a se asigura o abordare cuprinzătoare la nivelul
UE, precum și pentru a permite politicii de dezvoltare și celorlalte
politici în domeniu ale UE să fie coerente și să se consolideze
reciproc. Comunicarea din 2012 a Comisiei privind comerțul, creșterea
și investițiile[5]
formulează abordări care ilustrează modul în care aceasta este pusă
în aplicare în raport cu politicile comerciale și de investiții. Caseta 1:
Criteriile pentru sprijinirea actorilor din sectorul privat (1)
Impactul măsurabil asupra dezvoltării: sprijinul
acordat unei întreprinderi private sau unui intermediar financiar trebuie
să contribuie în mod eficient la realizarea obiectivelor de dezvoltare,
cum ar fi crearea de locuri de muncă, creșterea ecologică și
favorabilă incluziunii sau reducerea sărăciei la scară mai
largă. Acest lucru necesită transparență în ceea ce privește
obiectivele și rezultatele, precum și instrumente adecvate de
monitorizare, evaluare și măsurare a rezultatelor activităților. (2)
Adiționalitatea: fără
sprijin public, întreprinderea privată nu ar întreprinde acțiunile
sau investițiile sau nu ar face acest lucru la aceeași scară, în
același moment, în același loc și la același standard. Acțiunea
care beneficiază de sprijin nu trebuie să elimine sectorul privat sau
să înlocuiască altă formă de finanțare privată. (3)
Neutralitatea: sprijinul acordat nu trebuie
să denatureze piața și trebuie acordat prin intermediul unui sistem
deschis, transparent și echitabil. Acesta ar trebui să aibă un
caracter temporar și să fie însoțit de o strategie de ieșire
clar definită. Sprijinul justificat de disfuncționalitățile
pieței și de riscurile subsecvente nu trebuie să aibă ca
efect descurajarea eforturilor de reformă a reglementărilor care
vizează remedierea cauzelor care au dus la disfuncționalități
ale pieței. (4)
Interesul comun și cofinanțarea: parteneriatele
cu sectorul privat trebuie să se bazeze pe eficacitatea costurilor, pe
interesul comun și pe răspunderea reciprocă în ceea ce privește
rezultatele. Riscurile, costurile și beneficiile unui proiect comun
trebuie repartizate în mod echitabil. (5)
Efectul demonstrativ: o acțiune
de sprijin trebuie să urmărească să aibă un efect
demonstrativ clar, care să catalizeze dezvoltarea pieței prin
stimularea altor actori din sectorul privat în vederea reproducerii și
sporirii rezultatelor dezvoltării. (6)
Aderarea la standardele sociale, de mediu și fiscale: întreprinderile
private care primesc sprijin trebuie să demonstreze că operațiunile
lor respectă standardele de mediu, sociale și fiscale, inclusiv
drepturile omului și a celor autohtone, munca decentă, buna guvernanță
corporativă și normele specifice sectoarelor.
2.2. Sprijinul
pentru dezvoltarea sectorului privat în cadrul viitoarei cooperări a UE
pentru dezvoltare
2.2.1. Crearea unui mediu de afaceri favorabil inițiativei sectorului
privat
Furnizarea de
sprijin pentru îmbunătățirea climatului de afaceri și de
investiții, mai ales în ceea ce privește microîntreprinderile și
întreprinderile mici și mijlocii, precum și consolidarea organizațiilor
intermediare și de sprijin al întreprinderilor vor rămâne pilonii
esențiali ai asistenței UE pentru dezvoltarea sectorului privat.
Această abordare poate deveni mai eficientă prin îmbunătățirea
calității diagnosticului de țară și de sector în vederea
ierarhizării reformelor și prin implicarea sectorului privat în
dialogul public-privat axat pe acțiune la nivelul elaborării
politicilor. De asemenea, Comisia urmărește să contribuie la
îmbunătățirea instrumentelor existente pentru elaborarea
politicilor, întrucât aceste instrumente sunt necesare pentru măsurarea și
compararea calității mediului de afaceri în diferite țări. În vederea
combinării eficiente a reformelor mediului de afaceri cu sprijinul pentru
alte aspecte ale climatului investițional cum ar fi dezvoltarea pieței
financiare, facilitarea schimburilor comerciale, gestionarea migrației și
consolidarea instituțiilor juridice și judiciare, Comisia va
căuta sinergii între ajutorul pe care îl acordă pentru dezvoltarea
sectorului privat, program de ajutor pentru comerț, sprijinul bugetar și
dialogul politic în aceste domenii cu țările partenere. Comisia recunoaște
că înființarea de instituții naționale și cadre
juridice care permit piețelor să devină mai eficace și mai
echitabile necesită o bună guvernanță și asumarea
răspunderii de către guvernele partenere. Comisia este
pregătită să ofere asistență în cazul în care
există voința politică de reformă combinată cu
eforturile de punere în aplicare a normelor și a orientărilor
convenite la nivel internațional, cum ar fi Convenția Organizației
Națiunilor Unite împotriva corupției. Aceasta va contribui, de
asemenea, la o mai bună utilizare a analizei politice a economiei în
elaborarea programelor de dezvoltare din sectorul privat. În
Paraguay, un Program de integrare economică, finanțat de UE, a
sprijinit crearea unei Ferestre unice pentru exporturi, care a redus timpul
total pentru procedurile administrative necesare pentru exportul de carne de la
40 zile la 50 de minute și a sporit cu 500% numărul de întreprinderi
din Paraguay axate pe exporturi din anul 2004,
având drept rezultat o creștere semnificativă a exporturilor. În Tunisia, industria de
microfinanțare era subdezvoltată, cu doar doi furnizori de servicii financiare
care deserveau în jur de 300 000 de clienți. Datorită dialogului
purtat cu UE în materie de politici și în cadrul operațiunilor
comune ale donatorilor de sprijin bugetar, lansate înainte de revoluție,
guvernul a reformat, în 2011, cadrul legal și de reglementare pentru
industria națională de micro-finanțare, în conformitate cu cele
mai bune practici internaționale, pentru a permite noilor operatori
să deservească cererea nesatisfăcută (estimată la 700.000 de clienți) de microfinanțare
a grupurilor vulnerabile. Constrângerile asupra creșterii sectorului privat pot apărea
nu numai din mediul de afaceri global, ci și din lacunele
infrastructurii de sprijin specifice industriei sau sectorului. Nu orice sector
sau industrie dintr-o economie are același potențial de creștere
a productivității și de creare de locuri de muncă decente.
Sprijinul acordat guvernelor partenere nu ar trebui să fie doar un
răspuns la o cerere politică, ci și un răspuns la o analiză
corectă a avantajelor comparative latente ale unei țări. Trebuie
să se acorde prioritate eliminării constrângerilor din sectoarele
care au potențialul cel mai mare de a contribui la creșterea
generată de sectorul privat și la crearea de locuri de muncă
decente într-o anumită țară. Grupurile
industriale pot fi o modalitate promițătoare de a construi alianțe
strategice pentru furnizarea de servicii de sprijin sectorial și pentru asigurarea
accesului la lanțurile valorice mondiale. De asemenea, sunt necesare cadre
de reglementare sectoriale adecvate și previzibile pentru identificarea
unor soluții întemeiate pe mecanisme de piață eficiente și sustenabile
pentru electrificarea zonelor rurale, energia urbană durabilă sau
accesul la finanțare și la servicii de infrastructură, cum ar fi
telecomunicațiile mobile, apa, transporturile, energia și locuințele. Acțiunea
1: Finanțarea serviciilor
de consultanță și a instrumentelor de diagnosticare de
ultimă generație, în vederea formulării unei politici care
să ajute guvernele și organizațiile intermediare de
întreprinderi să îmbunătățească reglementările
comerciale naționale și aplicarea acestora, pentru creșterea
nivelului de securitate juridică, pentru îmbunătățirea
climatului de afaceri și pentru reducerea costului aferent desfășurării
unei activități economice.
2.2.2.
Intensificarea sprijinului pentru
microîntreprinderi, întreprinderi mici și mijlocii din sectorul formal și
cel informal
Intervențiile
la nivel macro și la nivel sectorial, menite să consolideze mediul de
afaceri, necesită furnizarea complementară de servicii de sprijin la
nivelurile mediu și microeconomic pentru creșterea productivității
și pentru accelerarea investițiilor și crearea de locuri de
muncă decente. Se va pune accentul pe sprijinirea microîntreprinderilor, a
întreprinderilor mici și mijlocii, care joacă un rol vital, în
special în crearea de locuri de muncă, pe creșterea productivității
și pe îmbunătățirea condițiilor de muncă în
economia informală. În ceea ce privește furnizarea de sprijin pentru
dezvoltarea de întreprinderi, Comisia va colabora, pe cât posibil, cu
intermediari de afaceri și cu furnizorii de servicii existenți, ținând
astfel seama de lecțiile desprinse din crearea propriilor structuri de
sprijin, care au un cost administrativ ridicat. Acest lucru va promova
abordări bazate pe mecanismele de piață care le impun beneficiarilor
din sectorul privat să participe la costurile serviciilor primite. Experiența
Comisiei în ceea ce privește sprijinirea IMM-urilor europene poate, de
asemenea, să ofere învățăminte utile țărilor în
curs de dezvoltare. De exemplu, sprijinul public oferit de Rețeaua întreprinderilor
europene poate servi și drept model pentru a încuraja cooperarea între
IMM-uri în țările în curs de dezvoltare. Întreprinderile europene pot
contribui la dezvoltarea întreprinderilor locale din țările partenere
prin integrarea întreprinderilor micro, mici și mijlocii în cadrul lanțurilor
de aprovizionare ale acestora, în special în sectorul agricol și cel
agroalimentar, precum și prin transferul de tehnologie, inclusiv eco-inovațiile
sau soluțiile în materie de energie din surse regenerabile. De asemenea,
Comisia colaborează cu instituții financiare publice pentru elaborarea
unor programe precum Inițiativa BERD privind întreprinderile mici, în care
fonduri ale UE sunt folosite pentru servicii de consultanță, adaptate
pentru anumite sectoare și țări. De asemenea, este necesară
încurajarea consolidării colaborării dintre nord și sud în
rândul întreprinderilor, de exemplu sub forma unor înfrățiri având ca
obiect îndrumarea profesională și formarea la locul de muncă. În
plus, Comisia se va folosi de cooperarea pentru dezvoltare cu țările
partenere pentru a consolida sistemele naționale de educație și
formare profesională, în conformitate cu cerințele pieței muncii
și competențele de care au nevoie întreprinderile formale și
informale. Programul
de dezvoltare a întreprinderilor și Programul de servicii de consultanță
pentru afaceri (EGP-BAS) oferă servicii de consultanță pentru
IMM-uri din statele Parteneriatului Estic, ajutându-le să-și dezvolte
și să-și îmbunătățească
afacerile. Până acum, mai mult de 600 de IMM-uri au beneficiat de acest
sprijin, înregistrând un rezultat remarcabil: după un an, 90 % din
acestea și-au mărit cifra de afaceri în medie cu 43 %. În Tanzania, Programul
de sprijin pentru comerț și agricultură a contribuit la
îmbunătățirea standardelor de calitate și la creșterea
productivității cu 50 % în lanțurile valorice de ceai și
cafea. Pe lângă accesul sporit la piețele internaționale,
venitul net al micilor fermieri a crescut cu cel puțin 20 %, având un
impact direct asupra activelor casnice, a emancipării economice a
femeilor, a educației mai bune a copiilor și a îmbunătățirii
securității alimentare. Aproximativ
60 % - 80 % din întreprinderile din țările în curs de dezvoltare sunt
informale. Acestea reprezintă un potențial enorm în ceea ce privește
creșterea economică și crearea de locuri de muncă, iar
faptul că acestea își desfășoară activitatea în afara
legislației oficiale nu trebuie să le excludă de la acordarea de
sprijin prin intermediul asistenței pentru dezvoltare. Pe de o parte, este
necesară o combinație de măsuri menite să sporească stimulentele
pentru formalizare, datorită unor instituții și sisteme juridice
eficiente, precum și protecției drepturilor de proprietate sigure, în
special în ceea ce privește terenurile, care pot fi folosite ca garanție
pentru împrumuturi. Pe de altă parte, trebuie luate măsuri pentru se
a îmbunătăți productivitatea și condițiile de
muncă în sectorul informal prin intermediul unui mediu de muncă mai
sigur și a unui acces mai simplu la piețe, la modalități de
finanțare, la infrastructură și la servicii sociale. Un mod util
de a oferi sprijin este prin formare și prin consolidarea capacității
organizațiilor informale de sprijin, cum ar fi asociațiile de
producători și organizațiile de întrajutorare deținute de
membri. Cooperativele, întreprinderile sociale și alte forme de întreprinderi
orientate către oameni au adesea un rol de frunte în furnizarea de locuri
de muncă decente, mijloace de subzistență sustenabile și
soluții favorabile incluziunii la problemele sociale. Acțiunea 2: Cofinanțarea schemelor
bazate pe mecanisme de piață pentru ca microîntreprinderile și
întreprinderile mici și mijlocii să poată avea acces la serviciile
de asistență pentru întreprinderi ale furnizorilor locali, inclusiv
organizații intermediare de întreprinderi, incubatoare, organizații
de întrajutorare informale și cooperative, cu scopul de a dezvolta
competențele lor de management, know-how-ul tehnologic și legăturile
de piață ale întreprinderilor micro, mici și mijlocii din
sectoarele formale și informale. Acțiunea 3: Sprijinirea alianțelor
dintre întreprinderi și furnizorii de formare profesională relevanți
pentru a dezvolta și a pune în aplicare programe de formare și de
educație tehnică și vocațională în funcție de
cerere.
2.2.3.
Emanciparea femeilor ca antreprenori și lucrători
Ca parte a
sprijinului său pentru microîntreprinderi și întreprinderi mici și
mijlocii și pentru crearea unui mediu care să permită
dezvoltarea acestora, Comisia va acorda o atenție deosebită antreprenoriatului feminin și ocupării
forței de muncă de către femei. De obicei, femeile sunt slab
reprezentate în comunitățile de afaceri din țările
în curs de dezvoltare. Acest lucru se datorează diferențelor de
statut juridic în ceea ce privește modul în care sunt tratați bărbații
și femeile, care restrâng posibilitățile femeilor de a porni o
afacere, de a dobândi proprietăți și terenuri sau de a accesa
credite, ceea ce constituie astfel un obstacol major în calea egalității
între femei și bărbați. Comisia va insista asupra adoptării
unor reglementări pentru întreprinderi care să țină cont de
egalitatea de gen și va aborda nevoile specifice de instruire și
asistență ale femeilor de afaceri și ale lucrătoarelor pentru
a se asigura că îmbunătățirile
recente în educația fetelor sunt transpuse în oportunități
economice reale pentru femei.
2.2.4.
Creșterea accesului la finanțare și
aprofundarea incluziunii financiare
Lipsa accesului
la capital și la servicii financiare adecvate reprezintă o
constrângere majoră, în special asupra dezvoltării microîntreprinderilor
și a întreprinderilor mici și mijlocii. Comisia sprijină accesul
mai extins la o gamă diversificată de servicii financiare atât pentru
gospodării, cât și pentru microîntreprinderi, întreprinderi mici și
mijlocii, cu intervenții care variază de la consolidarea
capacităților intermediarilor financiari la furnizarea de capital
băncilor locale în scopul finanțării microîntreprinderilor și
a întreprinderilor mici și mijlocii. În plus, programele viitoare se vor
concentra pe folosirea tehnologiilor informației și comunicării
(TIC) utilizate ca instrument financiar pentru realizarea incluziunii celor
săraci, mai ales din Africa, unde aceste instrumente schimbă deja, în profunzime, peisajul financiar. Un
accent deosebit va fi pus pe modelele centrate pe client pentru promovarea serviciilor
incluzive de credit, de economii, de asigurări și de plată,
precum și pe crearea unui transfer de fonduri mai puțin costisitor,
mai rapid și mai sigur și pe facilitarea, în același timp, a
investițiilor productive ale acestora. Aceste activități vor fi
completate cu un sprijin pentru crearea unei infrastructuri financiare și
a unui cadru de reglementare adecvate pentru sectorul financiar, pentru a se asigura
protecția consumatorului, finanțarea responsabilă și
stabilitatea pe termen lung a sistemului financiar. În Africa de Sud, mecanismul de capital de risc, creat de guvern cu finanțare
europeană pentru a promova participarea în economie a populației
defavorizate, punând un accent îndeosebi pe femei, a furnizat capital sau
cvasi-capital pentru 60 de întreprinderi și a dus la crearea a 7 000 de noi
locuri de muncă. MX Metal Shoppe, de exemplu, a primit un împrumut
subordonat în valoare de 200 000 de EUR care a permis societății
să atragă fonduri suplimentare pentru achiziționarea de
echipamente noi și pentru a acoperi necesarul de capital de exploatare și
costurile inițiale de înființare. După 18 luni de funcționare,
au fost angajate 52 de persoane necalificate, iar afacerea este
profitabilă și se dezvoltă rapid. Prin Programul de microfinanțare
ACP-UE, UE a finanțat un proiect care asigură consolidarea
capacităților a 12 instituții de microfinanțare situate în zone
izolate din 12 țări din Africa Subsahariană și Haiti. De
asemenea, Comisia a sprijinit crearea a 14 produse financiare noi cum ar fi
creditele pentru rezervoarele de apă și taxele de școlarizare,
depozitele la termen și serviciile de transfer. Mai mult de 750 de angajați
ai instituțiilor de microfinanțare au primit cursuri de formare, în
timp ce 120 000 de clienți noi din zonele rurale au beneficiat de un acces
mai bun la serviciile financiare inovatoare. Combinarea
subvențiilor UE cu alte surse de finanțare pentru dezvoltare s-a
dovedit deja a fi un mod reușit de a crește accesul la finanțare,
de exemplu prin facilități de garantare și fonduri de microfinanțare.
Se va acorda o atenție sporită finanțării femeilor
antreprenor, finanțării de impact a întreprinderilor sociale, investițiilor
cu impact ridicat[6],
precum și îmbunătățirii accesului la finanțarea împrumuturilor
și a capitalului propriu pentru IMM-uri denumite „veriga lipsă”,
deoarece nevoile lor de finanțare nu sunt satisfăcute, de obicei,
nici de instituțiile de microfinanțare, nici de băncile tradiționale. Acțiunea 4: Utilizarea
strategică a subvențiilor UE, inclusiv prin mecanismele de cofinanțare,
pentru a îmbunătăți accesul la împrumuturi, la finanțarea
capitalului propriu, la garanții și la capitalul „răbdător”
pentru microîntreprinderi și întreprinderi mici și mijlocii și din
țările cu risc ridicat și prin finanțarea de impact a
întreprinderilor sociale. Acțiunea 5: Sporirea sprijinului
pentru finanțarea favorabilă incluziunii, punând accent îndeosebi pe
incluziunea financiară a femeilor, a tinerilor și a populațiilor
rurale.
2.3. Integrarea
dezvoltării sectorului privat și implicarea UE în cooperarea pentru
dezvoltare
În majoritatea
domeniilor care beneficiază de sprijinul din partea UE există
posibilități de consolidare a rolului sectorului privat, astfel încât
să se realizeze creșterea durabilă și favorabilă
incluziunii. Sectorul privat joacă un rol important în domeniul
agriculturii și al industriei agroalimentare, al energiei durabile, al
infrastructurii și al sectorului social, precum și în domeniul
mediului, al schimbărilor climatice, al migrației, al gestionării
riscurilor[7],
al materiilor prime[8],
al resurselor naturale, al asistenței medicale și al produselor
farmaceutice, al turismului sustenabil și al alimentației. Comisia va
stabili, în conformitate cu politicile guvernelor partenere, modalități
de a integra mai bine obiectivele de dezvoltare a sectorului privat în strategiile
de sprijin și va identifica modalități de implicare a sectorului
privat ca partener de punere în aplicare și finanțare în aceste domenii. În acest
context, o parte mai mare din mecanismele de cofinanțare ale UE ar putea
fi alocate unor instrumente financiare cum ar fi împrumuturile, garanțiile,
instrumentele de partajare a riscurilor și instrumentele de capital
propriu sau de cvasi-capital propriu. Un obiectiv-cheie al acestor instrumente îl
reprezintă stimularea investițiilor private care s-au dovedit viabile
din punct de vedere financiar, dar care nu atrag finanțări suficiente
din surse de pe piață. Accesul la finanțare și la
instrumente de partajare a riscurilor în țările în curs de dezvoltare
constituie, de asemenea, o condiție prealabilă importantă pentru
investitorii din UE care doresc să intre pe aceste piețe. Acest lucru
este valabil mai ales pentru domenii precum cel al construcțiilor,
inclusiv transporturile, utilitățile și construcțiile, domenii
caracterizate prin investiții inițiale mari, expunere ridicată
la risc și, adeseori, concurență neloială internațională
care necesită adoptarea de măsuri pentru a se asigura condiții concurențiale
echitabile.
2.3.1.
Implicarea sectorului privat în domeniul energiei
durabile
Acțiunea 6: Creșterea
furnizării de capital de risc prin investiții private pentru proiecte
favorabile eficienței energetice, energiei regenerabile și electrificării
în zonele rurale, în țările în curs de dezvoltare, urmând exemplul de
succes al Fondului mondial pentru eficiență energetică și
energie regenerabilă (GEEREF). Configurarea
unui mecanism de partajare a riscurilor cu instituțiile europene de finanțare
pentru dezvoltare pentru creșterea investițiilor private în proiectele
din domeniul energiei.
2.3.2.
Implicarea sectorului privat în agricultura sustenabilă
și întreprinderile agroalimentare
Acțiunea 7: Conectarea
agricultorilor la piețe prin modele bazate pe piață precum inițiativele
derulate în cadrul Programului general de dezvoltare
a agriculturii în Africa. Mărirea
capacității IMM-urilor agroalimentare și a micilor fermieri și
îmbunătățirea accesului acestora la finanțare, la informații
de piață și la tehnologii. Accelerarea
comerțului sustenabil local și global cu produse agricole, prin sprijinirea
coalițiilor de întreprinderi, a ONG-urilor, a producătorilor, a guvernelor
și a altor părți interesate. Dezvoltarea
și finanțarea instrumentelor de management al riscului precum prețul,
asigurarea împotriva fenomenelor meteorologice și în caz de dezastre. Sprijinirea parteneriatelor
public-privat și a modelelor de afaceri favorabile incluziunii, acordând
recunoașterea cuvenită proceselor precum liniile directoare voluntare
cu privire la guvernanța responsabilă a posesiei de terenuri, a pescuitului
și pădurilor, investițiile responsabile în agricultura și
Inițiativa privind Politica Funciară în Africa.
2.3.3.
Implicarea sectorului privat în sectoarele infrastructurii
Acțiunea 8: Mobilizarea capitalului și
a expertizei sectorului privat pentru investiții în infrastructura din țările
în curs de dezvoltare prin intermediul mecanismelor regionale de cofinanțare
ale UE precum Fondul fiduciar UE-Africa pentru infrastructură. Urmărirea
introducerii contractelor de proiectare, construire și exploatare, precum și
a conceptelor de sustenabilitate și costuri ale ciclului de viață în
procedurile de achiziții publice ale UE. Promovarea
cooperării pentru dezvoltare și utilizarea tehnologiei spațiale
pentru dezvoltarea sustenabilă prin programe de cercetare, prin transfer
de tehnologii, prin consolidarea capacităților și prin inițiative
de afaceri comune, inclusiv prin dezvoltarea infrastructurii de navigare prin
satelit și a serviciilor din domeniul observării Pământului.
2.3.4.
Participarea sectorului privat în sectoarele
ecologice
Acțiunea 9: Promovarea
eco-antreprenoriatelor și a creării de locuri de muncă ecologice
în cadrul inițiativei emblematice COMUTAȚI PE VERDE (SWITCH TO GREEN),
care se bazează pe experiența pozitivă a programului COMUTAȚI-Asia
(SWITCH-Asia), și care combină dialogul politic cu privire la condițiile
care permit dezvoltarea afacerilor ecologice și cofinanțarea
proiectelor inovatoare care sprijină consumul sustenabil și modelele și
practicile de producție din țările partenere. Sprijinirea
gestionării zonelor protejate și a altor zone de biodiversitate sensibile,
între altele, prin inițiativa tematică emblematică „Biodiversitate
pentru Viață”, care implică sectorul privat în proiectarea și
punerea în aplicare a programelor de plăți pentru servicii
ecosistemice, gestionarea la nivel de comunitate a resurselor naturale și
parteneriatele public-privat.
2.4.
Catalizarea implicării sectorului privat în dezvoltare
2.4.1.
Promovarea practicilor comerciale responsabile prin
politica UE în domeniul dezvoltări
Investițiile
private, atât cele naționale cât și cele internaționale, în țările
cu venituri mici și mijlocii au crescut de peste trei ori în ultimul
deceniu, iar acum reprezintă mai mult de jumătate din resursele
financiare disponibile pentru țările în curs de dezvoltare, depășind
cu mult asistența oficială pentru dezvoltare.[9] Chiar și
o mică schimbare în strategiile de investiții private poate modifica
semnificativ impactul acestor investiții în țările în curs de
dezvoltare. Strategia UE
privind responsabilitatea socială a întreprinderilor (RSI)[10]
oferă o bază bună pentru implicarea responsabilă a
întreprinderilor europene în țările în curs de dezvoltare. Comisia
încurajează întreprinderile să adere la orientările și
principiile recunoscute la nivel internațional, inclusiv inițiativa „Pactul
mondial privind întreprinderile” („Global Compact”) a ONU, Principiile directoare
ale ONU în domeniul întreprinderilor și al drepturilor omului, Declarația
tripartită a Organizației Internaționale a Muncii (OIM) privind întreprinderile
multinaționale și politica socială, standardul de orientare ISO 26000
privind responsabilitatea socială și Orientările Organizației
pentru Cooperare și Dezvoltare Economică (OCDE) pentru întreprinderile
multinaționale. Comisia se îndreaptă către o abordare
bazată pe drepturi care cuprinde toate drepturile omului în cadrul
cooperării pentru dezvoltare a UE, inclusiv sprijinul pentru dezvoltarea
sectorului privat. De asemenea, UE așteaptă ca toate întreprinderile să
respecte drepturile omului. Întreprinderile care investesc sau care își
desfășoară activitatea în țările în curs de dezvoltare
trebuie să garanteze că au instituit politici pentru prevenirea corupției
și evaziunea fiscală, precum și de sisteme de evaluare a
riscurilor și de atenuare a potențialelor repercusiuni ale operațiunilor
și ale lanțurilor valorice cu privire la drepturile omului, la dreptul
muncii, la protecția mediului și la dezastre, inclusiv prin implicarea
guvernelor, a partenerilor de dialog social și a ONG-urilor. Respectarea
normelor sociale, fiscale și de mediu este considerată, de asemenea,
o condiție prealabilă pentru orice angajament al UE față de
sectorul privat sau sprijin public pentru acest sector. Practicile comerciale responsabile
ale întreprinderilor vor fi consolidate prin promovarea sensibilizării
consumatorilor cu privire la modalitățile și la practicile de consum
și de producție sustenabile,
precum și prin promovarea comerțului echitabil și etic. Eforturile
voluntare ale întreprinderilor de a adopta practici mai responsabile și
mai sustenabile în afaceri trebuie cuplate cu un grad mai ridicat de transparență
în afaceri și cu lupta împotriva corupției, precum și cu
eforturile de a promova ratificarea și punerea în aplicare eficientă a
convențiilor internaționale privind munca și mediul în dialogul
politic al UE cu țările partenere și prin politica de comerț
a UE. Dispozițiile în materie de dezvoltare sustenabilă sunt cuprinse
în acorduri recente ale UE privind comerțul și investițiile[11], iar
unele scheme de preferințe comerciale autonome ale UE[12]
implică respectarea drepturilor internaționale ale omului și
muncii, precum și a convențiilor privind mediul și buna guvernanță.
O atenție deosebită va trebui acordată asigurării respectării
practicilor corecte și transparente în ceea ce privește angajarea și
tratamentul lucrătorilor migranți. Trebuie
acordată o atenție deosebită practicilor comerciale echitabile și
trebuie luate măsuri în acest sens în anumite industrii cum ar fi
mineritul și exploatarea forestieră, unde oportunitățile și
riscurile investițiilor private pentru dezvoltare sunt deosebit de
ridicate. Bazându-se pe sprijinul constant pentru inițiative precum Inițiativa
pentru transparență în industriile extractive (EITI), Procesul
Kimberley de certificare și Planul de acțiune al UE referitor la
aplicarea reglementărilor în domeniul forestier, la guvernanță și
la schimburile comerciale (FLEGT), Comisia își va intensifica eforturile
de îmbunătățire a transparenței în industria
extractivă (petrol, gaze și minerit) și în sectorul forestier,
prin autorizarea utilizării eficace a informațiilor generate de EITI și
dezvăluite de către întreprinderi cu privire la plățile
efectuate către guverne în urma exploatării resurselor naturale, în
cadrul noilor cerințe legislative ale UE privind raportarea pentru fiecare
țară în parte. În plus, a fost adoptată recent o Comunicare
Comună privind aprovizionarea responsabilă cu minerale provenind din
zone de conflict, precum și din zone cu risc ridicat și Propunere privind
un regulament conex.[13] Acțiunea 10: Promovarea liniilor directoare
și a principiilor internaționale referitoare la RSI prin dialog
privind politicile și prin cooperarea în materie de dezvoltare cu țările
partenere, precum și sporirea recompenselor pe piață pentru a
favoriza inițiativele privind RSI în achizițiile publice și prin
promovarea consumului și producției sustenabile.
2.4.2.
Intensificarea comerțului incluziv și a
soluțiilor de dezvoltare bazate pe mecanisme de piață
Pentru
a fi favorabilă incluziunii, creșterea trebuie să ofere
oportunități economice care să genereze mijloace de trai sustenabile,
mai ales pentru cei săraci. Sectorul privat poate contribui în mod direct
la creșterea incluziunii prin implicarea în activități economice
care să aibă un impact imediat asupra populației sărace
prin sporirea oportunităților economice ale acestora în calitate de clienți
și cumpărători din punct de vedere al cererii, precum și în
calitate de producători, distribuitori sau lucrători din punct de
vedere al ofertei. Multe state membre UE lucrează deja cu întreprinderile,
prin diverse programe de parteneriat, la dezvoltarea unor asemenea modele de
afaceri favorabile incluziunii.[14] Comisia
poate juca un rol complementar, contribuind la construirea unui ecosistem de
instituții locale de sprijin pentru întreprinderile favorabile incluziunii
prin intermediul programelor sale de dezvoltare a sectorului privat. În plus,
aceasta va sprijini multiplicarea și sporirea modelelor de succes de
afaceri favorabile incluziunii prin consolidarea rețelelor și
platformelor care facilitează dialogul cu sectorul privat și schimbul
de cunoștințe, asigură transparența serviciilor de asistență
și a oportunităților de finanțare existente și
facilitează parteneriate între întreprinderi, instituții de finanțare,
organizații ale salariaților și patronate, ONG-uri, donatori și/sau
guverne. Acțiunea 11: Sprijinirea
multiplicării și aplicării pe scară largă a modelelor comerciale
de succes favorabile incluziunii și a soluțiilor inovatoare bazate pe
mecanisme de piață cu privire la problemele de dezvoltare prin
consolidarea platformelor și a rețelelor sectorului privat orientate
spre acțiune care facilitează împărtășirea cunoștințelor,
parteneriatele și legătura între întreprinderi și alți
actori.
2.4.3.
Facilitarea parteneriatelor public-privat (PPP) și
a alianțelor dintre părțile interesate
Parteneriatele
între sectorul public și cel privat care vizează implementarea unui
proiect sau îndeplinirea unui serviciu furnizat, în mod tradițional, de
sectorul public, pot fi un mijloc eficient de a face ca aprovizionarea cu
bunuri publice și servicii pentru persoanele sărace să fie mai
sigură și mai accesibilă, completând în același timp resursele
guvernului cu investițiile din sectorul privat. Sectorul construcțiilor
și economia cu emisii scăzute de carbon și care utilizează
eficient resursele sunt exemple în care expertiza europeană, prin
intermediul PPP, poate oferi soluții inovatoare, în domenii precum energia
regenerabilă, construcțiile ecologice sau alte servicii de
infrastructură cum ar fi apa și serviciile de salubrizare,
gestionarea și transportul deșeurilor. În acest
domeniu, Comisia va continua să ofere asistență tehnică
instituțiilor publice pentru ca acestea să își consolideze
capacitatea administrativă, va crea cadre juridice și de reglementare
și linii directoare pentru PPP-uri, va promova mecanisme pentru dialogul
public-privat care să exploreze oportunități pentru PPP-uri, va susține
reforme ale cadrului juridic și de reglementare și va utiliza
instrumentele financiare necesare pentru a stimula finanțarea privată
pentru proiecte de infrastructură prin consolidarea creditării în
favoarea sectorului privat și a operațiunilor de capital ale instituțiilor
financiare eligibile, prin intermediul mecanismelor de cofinanțare ale UE.
Aceste activități vor trebui completate de eforturile în direcția
îmbunătățirii expertizei, transparenței și guvernanței
în sectorul public pentru a se asigura că stimulentele legate de profit
ale actorilor privați coincid cu interesele publice.
În afară de PPP-urile clasice din sectoarele de infrastructură,
Comisia va sprijini noi forme de parteneriate și alianțe de părți
interesate multiple între autoritățile naționale sau locale,
întreprinderi și ONG-uri pentru dezvoltarea competențelor și
furnizarea de servicii de bază, cum ar fi accesul la energie durabilă
și prețuri accesibile la apă, asistență medicală și
educație, precum și în domeniile agriculturii și alimentației,
în special în zonele rurale și către femei și alte grupuri
marginalizate.
2.4.4.
Definirea rolului și responsabilității
sectorului privat în programul mondial de dezvoltare
Comunicarea
Comisiei „O viață decentă pentru toți”[15]
consideră promovarea forțelor motrice ale creșterii sustenabile și
favorabile incluziunii, printre care furnizarea de servicii esențiale
dezvoltării umane și crearea de noi locuri de muncă decente, drept
unul dintre cele cinci domenii prioritare pe baza căruia ar trebui
elaborată o agendă mondială post-2015. Acest program nu va
răspunde în mod adecvat la provocarea de a se realiza o creștere durabilă
și favorabilă incluziunii, decât dacă sectorul privat are un
cuvânt de spus în formularea acestuia. Comisia, în strânsă cooperare cu
statele membre, se va angaja pe deplin în definirea unui rol clar și activ
pentru sectorul privat în orice cadru de dezvoltare post-2015. De asemenea, Comisia
este de acord cu recunoașterea, în documentul final al Conferinței
Rio + 20, a faptului că participarea activă a sectorului privat
poate contribui la dezvoltarea sustenabilă și la tranziția
către o economie ecologică, favorabilă incluziunii. În același
timp, Comisia își va intensifica eforturile în vederea îndeplinirii
angajamentelor luate la Forumul la nivel înalt de la Busan privind eficacitatea
ajutorului privind cooperarea între sectorul public și cel privat pentru
dezvoltare. Acțiunea 12: Adoptarea Declarației
Comune privind cooperarea public-privat și asumarea unui rol activ în Parteneriatul, pentru prosperitate care a rezultat din discuțiile
pe tema sectorului privat purtate la Busan.
3.
Direcții viitoare:
instrumente și modalități prin care sectorul privat va deveni un
partener în cadrul cooperării pentru dezvoltare
Comisia va
utiliza o combinație de intervenții în cadrul programelor naționale,
regionale și tematice pentru a pune în aplicare și a integra
abordarea sa referitoare la dezvoltarea sectorului privat și pentru a
valorifica potențialul acestui sector în calitate de partener în cadrul
cooperării pentru dezvoltare. Punerea în aplicare a abordării și
a priorităților prezentate mai sus va necesita adaptarea
abordărilor și a instrumentelor existente, precum și
adăugarea unora noi la portofoliul de instrumente ale UE privind
cooperarea pentru dezvoltare.
3.1.
Un cadru pentru dialogul structurat și acțiuni
comune cu sectorul privat
Înțelegerea
nevoilor și a constrângerilor unui sector privat local, precum și
valorificarea potențialului sectorului privat european de a se angaja în
favoarea dezvoltării și cu întreprinderile din țările în
curs de dezvoltare necesită spații pentru interacțiunea și
colaborarea între sectorul public și cel privat. La nivel local, Comisia,
prin intermediul Delegațiilor UE, va încuraja dialogul referitor la
politici între sectorul public și cel privat, inclusiv prin sprijinirea
funcționării mecanismelor de dialog existente sau a celor noi cum ar
fi consiliile naționale de ocupare a forței de muncă, crearea
locurilor de muncă sau de exporturile, prin dezvoltarea punctuală a
capacităților reprezentanților sectorului privat, inclusiv
camere de comerț, parteneri sociali și organizații
reprezentative ale microîntreprinderilor, întreprinderilor mici și
mijlocii, femei antreprenor, întreprinderi și lucrători din sectorul
informal, pentru a îmbunătăți contribuția acestora la
mecanismele de dialog în domeniu. De asemenea, Comisia va utiliza dialogul
său politic cu țările partenere, pentru a încerca să mărească
disponibilitatea guvernelor și autorităților locale de a se
angaja în discuții deschise cu reprezentanții sectorului privat. La nivel
european și global, Comisia va contribui la dezvoltarea unui cadru pentru
dialog și a unei acțiuni comune eficace cu sectorul privat, de
preferință prin consolidarea inițiativelor existente, inclusiv
Forumul privind politica de dezvoltare (PFD)[16]
înființat recent și cu scopul sporirii coordonării dintre
platformele și programele europene individuale. De asemenea, se va încerca
o interacțiune directă sporită cu întreprinderile și asociațiile
sectoriale ale acestora prin mecanisme de dialog la nivel sectorial pentru a se
încuraja participarea sporită a sectorului privat și soluțiile
bazate pe mecanisme de piață în domeniul agriculturii durabile și
al întreprinderilor agroalimentare, al energiei durabile, în infrastructură
și sectorul social .
3.2.
Mobilizarea resurselor private pentru dezvoltare prin cofinanțare
Comisia recunoaște
cofinanțarea, care combină granturi UE cu împrumuturi sau capital
propriu din partea altor surse de finanțare publice și private, drept
un instrument important pentru mobilizarea de resurse suplimentare pentru
dezvoltarea și creșterea impactului ajutorului acordat de UE. Prin intermediul
Platformei UE de cofinanțare a cooperării externe, Comisia
colaborează cu instituțiile de finanțare pentru a crește efectul
de catalizator al cofinanțării în atragerea de fonduri private prin
utilizarea sporită a instrumentelor financiare precum garanțiile,
instrumentele de capitaluri proprii și alte instrumente de partajare a
riscurilor pentru investițiile în infrastructură. De asemenea, în
acest context, Comisia analizează opțiunile de extindere a domeniului
de aplicare al cofinanțării în domenii noi cum ar fi agricultura sustenabilă
și sectorul social, și pentru facilitarea mai multor proiecte cu un
impact puternic asupra dezvoltării sectorului privat local cum ar fi
accesul IMM-urilor la finanțare, prin crearea unor oportunități speciale
pentru sectorul privat în mecanismele regionale de cofinanțare.
3.3.
Valorificarea importanței din punct de vedere politic
a UE în vederea sprijinirii creșterii sustenabile și favorabile
incluziunii
O viziune
comună exprimată pe parcursul consultărilor cu părțile
interesate în cursul elaborării acestei comunicări este aceea că
importanța politică a UE reprezintă un avantaj comparativ care
ar trebui valorificat pe deplin în vederea sprijinirii obiectivelor de
dezvoltare ale sectorului privat. În acest scop, Comisia va urmări în
continuare să crească interacțiunea pozitivă și
impactul instrumentelor și politicilor UE în domenii precum comerțul,
întreprinderile, ocuparea forței de muncă și în alte domenii
relevante. Prin intermediul
dialogului în domenii de politici sectoriale cu țările partenere,
precum și în cadrul forurilor internaționale, Comisia, în consultare
cu Serviciul European de Acțiune Externă, va continua să
urmărească respectarea angajamentelor față de principiile și
orientările convenite la nivel internațional în ceea ce privește
practicile comerciale responsabile în domenii precum drepturile omului și
drepturile lucrătorilor, standardele de mediu, precum și lupta
împotriva corupției și evaziunii fiscale. De asemenea, în contextul
dialogului de politici sectoriale, aceasta va examina care ar fi cea mai
bună modalitate de abordare a unor chestiuni precum reformele mediului de
afaceri care sunt cruciale pentru investiții, pentru inovare și pentru
dezvoltarea sectorului privat, inclusiv statul de drept, combaterea corupției,
gestionarea finanțelor publice, reforma fiscală, eficiența și
capacitatea instituțiilor publice. În sfârșit,
Comisia va continua să caute sinergii între sprijinul bugetar și
intervențiile directe în vederea realizării obiectivelor de
dezvoltare a sectorului privat. Sprijinul bugetar și dialogul politic aferent
pot sprijini, în mod util, reformarea mediului de afaceri în țările
partenere prin promovarea stabilității macroeconomice, asigurarea
unei gestiuni sănătoase a fondurilor publice, transparența și
supravegherea bugetului. În plus, contractele specifice de reforme sectoriale și
indicatorii de rezultate care pun accentul pe dezvoltarea sectorului privat pot
contribui la reformarea mediului de afaceri. Importanța
politică a UE depinde de capacitatea Comisiei și a statelor membre de
a mobiliza diferitele lor competențe și capacități și
de a colabora pe baza unei viziuni strategice comune. Printr-o mai bună
coordonare a donatorilor și o programare comună, UE va fi o voce unică
și va putea valorifica mai bine faptul că, în majoritatea țărilor
partenere, este unul dintre cei mai mari donatori, oferind sprijin pentru
dezvoltarea economică sustenabilă și favorabilă
incluziunii. Prin
creșterea investițiilor sale în țările în curs de
dezvoltare și îndeplinind un rol mai activ în cooperarea pentru
dezvoltare, sectorul privat trimite un semnal puternic privind contribuția
importantă pe care o poate aduce la creșterea durabilă și
favorabilă incluziunii în țările partenere. Strategia
stabilită în prezenta comunicare va permite Comisiei să faciliteze și
să accelereze implicarea întreprinderilor locale și europene în
vederea obținerii de rezultate concrete și pozitive în domeniul
dezvoltării. [1] A se vedea http://ec.europa.eu/europeaid/how/evaluation/evaluation_reports/2013/1317_docs_en.htm.
[2] În perioada noiembrie 2013
– februarie 2014, au fost efectuate consultări pe probleme relevante
pentru această Comunicare cu statele membre UE, cu guvernele partenere, cu
autoritățile locale, cu reprezentanții sectorului privat la
nivel local și european, cu partenerii sociali și cu ONG-uri. [3] Aceste intervenții
sunt strâns legate și completate de activități în domeniul
comerțului și dezvoltării, care
sunt prezentate în Comunicarea Comisiei „Comerț, Creștere și
Dezvoltare”
din 2012 [COM(2012) 22 final]. [4] Regulamentul nr. 966/2012
al Parlamentului European și al Consiliului și Regulamentul delegat
al Comisiei nr. 1268/2012 privind normele de aplicare a regulamentului
respectiv. [5] COM(2012)22 final. [6] De exemplu, Pachetul de
Finanțare de Impact a BEI pentru regiunea ACP, creat ca o nouă
fereastră specială de 500 milioane EUR în cadrul
Facilității de Investiții ACP, urmărește să
aibă un impact mare asupra dezvoltării, cu obiectivul primordial de a
reduce sărăcia prin abordarea provocărilor sociale și de mediu
cu care se confruntă țările ACP, inclusiv crearea de noi locuri
de muncă decente, durabilitatea întreprinderilor mici și rurale,
atenuarea schimbărilor climatice, securitatea alimentară, accesul la
resursele de bază cum ar fi apa și energia, precum și integrarea
economică și socială a tinerilor și femeilor. [7] Cartea verde privind
asigurarea împotriva dezastrelor naturale și a celor provocate de om [COM(2013)
0213 final] evidențiază rolul asigurării în sprijinirea
țărilor în curs de dezvoltare expuse la dezastre naturale pentru ca
acestea să poată stabili mecanisme de intervenție eficiente. [8] În
conformitate cu Inițiativa privind materiile prime din 2008[COM(2008) 699]. [9] Comunicarea Comisiei
„Perioada de după 2015: către o abordare cuprinzătoare și
integrată privind finanțarea destinată eradicării
sărăciei și dezvoltării durabile” [COM(2013) 531]. [10] O nouă strategie a UE
(2011-2014) pentru responsabilitatea socială a întreprinderilor [COM(2011)
681 final]. [11] De exemplu, Acordul-cadru
cu Republica Coreea semnat la 5.10.2010. [12] De exemplu, GSP+ care
solicită țărilor celor mai puțin dezvoltate care
beneficiază de acest program să ratifice și să respecte 27
de convenții internaționale și, astfel, să integreze în
legislația acestora standarde minime referitoare la muncă, mediu
și anti-corupție pe care întreprinderile trebuie să le respecte. [13] JOIN (2014) 8, 28.2.2014 și COM(2014) 111,
5.3.2014. [14] De exemplu, programul
german develoPPP, programul de parteneriate economice din Austria, Programul
ASDI de afaceri pentru dezvoltare sau fondurile pentru provocări create,
printre altele, de DFID și de Ministerul neerlandez al Afacerilor Externe. [15] COM(2013) 92
final. [16] PFD a fost instituit de
către Comisie ca spațiu de dialog pentru o multitudine de
părți interesate, în care autoritățile locale,
reprezentanții organizațiilor societății civile și ai
sectorului privat contribuie la politicile și programele UE de dezvoltare.