Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului pentru eliminarea comerțului ilicit cu produse din tutun la Convenția-cadru a Organizației Mondiale a Sănătății pentru controlul tutunului, în ceea ce privește dispozițiile protocolului care intră sub incidența părții III titlul V din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene /* COM/2013/0539 final - 2013/0260 (NLE) */
EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII Adunarea Mondială a Sănătății
a adoptat în 2003 Convenția-cadru pentru controlul tutunului (CCCT), care
are ca obiectiv reducerea deceselor și a bolilor provocate de tutun din întreaga
lume într-o manieră cuprinzătoare. Până în prezent, CCCT a fost
ratificată de 176 de părți. UE a încheiat
CCCT prin Decizia 2004/513/CE a Consiliului din 2 iunie 2004([1]). CCCT recunoaște, la articolul 15, că
eliminarea comerțului ilicit cu produse din tutun, inclusiv a contrabandei,
a producerii ilicite și a contrafacerii, reprezintă o componentă
esențială a controlului tutunului și obligă părțile
să adopte și să pună în aplicare măsuri eficiente de
eliminare a comerțului ilicit. Articolul 33 din CCCT prevede posibilitatea
adoptării de protocoale la convenție de către Conferința părților.
În baza acestor articole, Conferința părților (COP) la CCCT a
decis, în cadrul celei de a doua sesiuni din iunie-iulie 2007, să instituie
un organism interguvernamental de negociere (OIN) care să negocieze și
să elaboreze un protocol pentru eliminarea comerțului ilicit cu
produse din tutun (denumit în continuare „protocolul”). Consiliul a autorizat Comisia să
negocieze protocolul în numele UE prin decizia sa din 20 decembrie 2007. Această
decizie a modificat directivele de negociere pentru CCCT cu privire la
protocol. Directivele pentru CCTC au fost adoptate de Consiliu la 22 octombrie 1999
și au fost completate la 21 aprilie 2001. După
cea de a cincea sesiune a sa, OIN a decis să recomande ca proiectul de
protocol în privința căruia s-a ajuns la un consens să fie analizat
în cadrul celei de a cincea COP pentru CCCT. În consecință, cea de a
cincea COP, organizată la Seul, în Republica Coreea, a adoptat protocolul la
12 noiembrie 2012. În conformitate cu articolul 43, protocolul este
deschis spre semnare de către părțile la CCCT, la New York,
până la 9 ianuarie 2014. UE ar trebui să semneze protocolul cât mai
curând posibil. Protocolul cuprinde
dispoziții de bază privind controlul lanțului de aprovizionare cu
produse din tutun și a echipamentelor pentru fabricarea acestor produse
(partea III: Controlul lanțului de aprovizionare). Acesta impune
introducerea unui sistem de acordare a autorizațiilor sau a unui sistem echivalent
de aprobare sau control de către o autoritate competentă pentru orice
persoană fizică sau juridică implicată în fabricarea,
importul și exportul de produse din tutun și de echipamente de fabricație
a acestuia (articolul 6 – Acordarea autorizaților). Mai mult, protocolul impune
tuturor persoanelor fizice și juridice implicate în lanțul de
aprovizionare cu tutun, produse din tutun și echipamente de fabricație
să desfășoare un proces de diligență cu privire la clienții
lor (articolul 7 – Procesul de diligență). Acesta prevede instituirea,
în termen de cinci ani de la intrarea în vigoare a protocolului, a unui regim
global de localizare și urmărire care să cuprindă sisteme naționale,
controlate de către părți, de localizare și urmărire a
tuturor produselor din tutun fabricate sau importate pe teritoriul lor
(articolul 8 – Localizare și urmărire). Articolele
respective sunt completate de dispoziții privind păstrarea evidențelor,
măsurile de securitate și măsurile preventive, inclusiv
măsurile de combatere a spălării banilor, precum și privind
raportarea tranzacțiilor suspecte (articolele 9 și 10). Alte dispoziții
se referă la vânzările prin internet, telecomunicații sau orice
altă tehnologie nouă (articolul 11), la vânzările de produse din
tutun scutite de taxe vamale și la obligația de a pune în aplicare
controale eficace în ceea ce privește tutunul și produsele din tutun
în zonele libere, inclusiv obligația de a nu amesteca produsele din tutun
cu alte tipuri de produse la momentul scoaterii dintr-o zonă liberă
(articolul 12). Partea IV a protocolului definește actele care trebuie considerate ilicite
în temeiul legislației părților (articolul 14) și obligă
părțile să se asigure că persoanele fizice și juridice
sunt trase la răspundere pentru astfel de acte ilicite, inclusiv pentru infracțiuni
(articolele 15 și 16). Alte dispoziții se referă la plățile
efectuate în urma sechestrării (articolul 17), la manipularea tutunului
confiscat (articolul 18) și la tehnicile speciale de investigație
(articolul 19). Partea V a protocolului cuprinde dispoziții privind
schimbul de informații relevante între părți (articolele 20-22),
cooperarea și asistența reciprocă (atât administrativă, cât
și judiciară în materie penală – articolele 23, 24 și 27-29),
competența (articolul 26) și extrădarea (articolele 30 și 31). 2. REZULTATELE CONSULTĂRILOR CU
PĂRȚILE INTERESATE Pe parcursul negocierilor, coordonarea cu
statele membre s-a realizat în cadrul Grupului de lucru pentru uniunea
vamală al Consiliului și în cadrul reuniunilor de coordonare locale desfășurate
în cursul sesiunilor organismului interguvernamental de negociere și ale grupurilor
de lucru intersesionale. Parlamentul European a fost informat cu
privire la rezultatele negocierilor. 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII Protocolul cuprinde un set complex de
măsuri și norme. Principalul obiectiv al protocolului este de a
contribui la eforturile globale în materie de control al tutunului prin
combaterea tuturor formelor de comerț ilicit cu produse din tutun și
echipamente de fabricație. Urmărirea îndeplinirii acestui obiectiv se
realizează prin mai multe seturi de măsuri de importanță
egală și complementare. Aceste măsuri intră în sfera unor domenii
de activitate diferite ale UE, care pot fi subîmpărțite după cum
urmează: (a) fabricarea, prezentarea și
vânzarea de produse din tutun; (b) armonizarea impozitării și
a normelor conexe; (c) controale
vamale și cooperare, inclusiv prin asistență administrativă
reciprocă în domeniul vamal; (d) apropierea dispozițiilor
privind infracțiunile, cooperarea judiciară în materie penală și
cooperarea polițienească. Dispozițiile individuale intră, în
general, sub incidența uneia sau, în câteva cazuri, a mai multora dintre
aceste rubrici. Prin urmare, UE are competența externă de a administra
aceste chestiuni. În unele cazuri, această competență este de
natură exclusivă, în conformitate cu articolul 3 din Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene (TFUE). În ceea ce privește litera (a), protocolul cuprinde dispoziții care intră
sub incidența legislației UE întemeiate pe articolul 114 din TFUE
privind localizarea și urmărirea, precum și vânzările prin
internet, telecomunicații și alte tehnologii noi. În ceea ce privește litera (b), protocolul cuprinde dispoziții care
intră sub incidența legislației UE privind fiscalitatea indirectă,
în special acordarea autorizațiilor, păstrarea evidențelor,
vânzările scutite de taxe vamale și cooperarea administrativă, întemeiate
pe articolul 113 din TFUE. În ceea ce privește litera (c), protocolul cuprinde dispoziții care
intră sub incidența legislației UE existente întemeiate pe articolele
33 și 207 din TFUE privind măsurile de control și verificare
aplicabile tranzitului sau transbordării internaționale de produse
din tutun și echipamente de fabricație, precum și pe cooperarea
internațională, inclusiv pe asistența administrativă
reciprocă. Protocolul cuprinde, de asemenea, dispoziții
privind definiția actelor ilicite despre care părțile pot
stabili că reprezintă contravenții sau infracțiuni. În ceea
ce privește contravențiile, acestea intră sub incidența
activității UE în domeniile descrise la rubricile (a)‑(c). Chestiunile de mai sus intră sub incidența
părții IV titlurile II și VII și a părții V titlul
II la TFUE. Prin urmare, în ceea ce privește dispozițiile care nu
intră sub incidența părții III titlul V la Tratatul privind
funcționarea Uniunii Europene, protocolul ar trebui semnat, în numele
Uniunii, printr-o decizie separată a Consiliului care face obiectul unei
propuneri distincte. În ceea ce privește litera (d), protocolul cuprinde dispoziții care intră sub incidența
legislației existente a UE privind apropierea infracțiunilor,
cooperarea în materie de asigurare a aplicării legii și cooperarea
judiciară în materie penală (partea III titlul V capitolul 4 și,
respectiv, 5 la TFUE). Titlul V din partea III a TFUE intră sub incidența
unui regim special, deoarece Danemarca, Regatul Unit și Irlanda nu
participă la măsurile prevăzute la acest titlu. Cu toate
acestea, Regatul Unit și Irlanda au posibilitatea de a participa la
adoptarea și punerea în aplicare a măsurilor. Protocolul cuprinde dispoziții privind definiția
actelor ilicite despre care părțile pot stabili că
reprezintă contravenții sau infracțiuni, inclusiv privind stabilirea
răspunderii atât a persoanelor fizice, cât și a persoanelor juridice.
În ceea ce privește infracțiunile, UE dispune de competență
în acest domeniu în temeiul articolului 83 din TFUE. Lista actelor ilicite
cuprinde și spălarea veniturilor obținute din acte ilicite care
sunt considerate infracțiuni. În conformitate cu
Decizia-cadru 2001/500/JAI a Consiliului[2]
din 26 iunie 2001 privind spălarea banilor, identificarea, urmărirea,
înghețarea, sechestrarea și confiscarea instrumentelor și
produselor infracțiunii, statele membre trebuie
să se asigure că anumite infracțiuni în domeniul
spălării banilor se pedepsesc prin sancțiuni penale. Protocolul cuprinde măsuri privind cooperarea judiciară în
materie penală (asistența judiciară reciprocă și
extrădarea). UE dispune de competență în acest domeniu în
temeiul articolului 82 alineatul (1) din TFUE. În
conformitate cu Decizia-cadru 2002/584/JAI[3]
a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul
european de arestare și procedurile de predare între statele membre,
statele membre pot emite un mandat de arestare pentru anumite infracțiuni
definite în decizie, cum ar fi frauda și participarea la o organizație
criminală, în cazul în care sunt îndeplinite anumite condiții. Decizia-cadru 2003/577/JAI a Consiliului din 22 iulie 2003 privind
executarea în Uniunea Europeană a ordinelor de înghețare a bunurilor
sau a probelor[4]
stabilește normele conform cărora statele membre
recunosc și execută pe teritoriul lor un ordin de înghețare emis
de o autoritate judiciară a unui alt stat membru în cadrul unei proceduri
penale în scopul obținerii de probe sau al confiscării ulterioare a bunurilor. Decizia-cadru 2006/783/JAI a Consiliului din 6 octombrie 2006 privind
aplicarea principiului recunoașterii reciproce pentru hotărârile de
confiscare[5]
stabilește normele conform cărora statele membre
recunosc și execută pe teritoriul lor o hotărâre de confiscare
emisă de o instanță competentă în materie penală a
unui alt stat membru. Convenția instituită de Consiliu în
conformitate cu articolul 34 din Tratatul privind Uniunea Europeană în
ceea ce privește asistența reciprocă în materie penală
între statele membre ale Uniunii Europene[6] completează
și facilitează aplicarea instrumentelor deja existente descrise la
articolul 1. Se poate furniza asistență reciprocă în procedurile
inițiate de autoritățile administrative cu privire la fapte care
sunt pasibile de pedeapsă conform dreptului național al statului
membru solicitant sau solicitat, sau al ambelor părți, întrucât
constituie încălcări ale normelor de drept, și atunci când decizia
poate conduce la inițierea unei acțiuni în fața unei instanțe
care are competență în special în materie penală. Asistența
reciprocă poate fi acordată și în cazul procedurilor penale și
al procedurilor care se referă la infracțiuni sau încălcări
pentru care o persoană juridică poate fi trasă la
răspundere în statul membru solicitant. Protocolul prevede măsuri privind
cooperarea polițienească și vamală în materie penală
care intră în sfera de competență a UE în temeiul articolului 87
alineatul (2) din TFUE. Decizia 2009/917/JAI a Consiliului
din 30 noiembrie 2009[7]
privind utilizarea tehnologiei informației în
domeniul vamal reprezintă temeiul juridic pentru instituirea și utilizarea
Sistemului de informații al vămilor, ce are scopul de a ajuta statele
membre să prevină, să investigheze și să
urmărească penal încălcările grave ale legislațiilor
naționale. În conformitate cu Actul Consiliului 98/C 24/01 din 18
decembrie 1997 de elaborare, în baza articolului K.3 din Tratatul privind
Uniunea Europeană, a Convenției cu privire la asistența reciprocă
și cooperarea între administrațiile vamale[8], statele membre își acordă asistență reciprocă și
cooperează reciproc prin administrațiile vamale pentru a preveni și
identifica încălcările reglementărilor vamale naționale,
precum și pentru a urmări în justiție și a pedepsi încălcarea
reglementărilor vamale comunitare și naționale. În temeiul convenției,
cooperarea transfrontalieră este permisă pentru prevenirea, investigarea
și urmărirea încălcărilor în cazul comerțului transfrontalier
ilegal cu mărfuri impozabile în scopul evaziunii fiscale sau în scopul de a
obține ilegal vărsarea de subvenții de stat legate de importul
și exportul de mărfuri, când volumul comerțului și riscul
implicat cu privire la taxe și subvenții este de așa natură
încât costul financiar potențial pentru bugetul Comunității
Europene sau pentru statele membre este considerabil (articolul 19). Decizia-cadru 2006/960/JAI a Consiliului[9] din 18
decembrie 2006 privind simplificarea schimbului de informații și date
operative între autoritățile de aplicare a legii ale statelor membre
ale Uniunii Europene („inițiativa suedeză”) instituie norme în
temeiul cărora autoritățile de aplicare a legii ale statelor
membre pot schimba în mod eficient și rapid informații și date
operative în scopul desfășurării de investigații penale sau
de operațiuni de colectare a datelor operative în materie penală. Prin urmare, articolul 82 alineatul (1),
articolul 83 și articolul 87 alineatul (2) din partea III titlul V la TFUE
constituie temeiul juridic pentru semnarea protocolului de către UE. 2013/0260 (NLE) Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI privind semnarea, în numele Uniunii Europene,
a Protocolului pentru eliminarea comerțului ilicit cu produse din tutun la
Convenția-cadru a Organizației Mondiale a
Sănătății pentru controlul tutunului, în ceea ce
privește dispozițiile protocolului care intră sub incidența
părții III titlul V din Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, în special articolul 82 alineatul (1), articolul 83 și
articolul 87 alineatul (2), coroborate cu articolul 218 alineatul (5), având în vedere propunerea Comisiei Europene, întrucât: (1) La 22
octombrie 1999, Consiliul a autorizat Comisia să negocieze, în cadrul
Organizației Mondiale a Sănătății (OMS), o convenție-cadru
pentru controlul tutunului (CCCT) și protocoalele aferente. Această
autorizație a fost modificată de Consiliu la 21 aprilie 2001 și,
în ceea ce privește protocolul pentru eliminarea comerțului ilicit cu
produse din tutun (denumit în continuare „protocolul”), la 20 decembrie 2007.
Negocierile au fost purtate de către Comisie în cadrul directivelor de
negociere adoptate de Consiliu și au fost finalizate cu succes prin
adoptarea protocolului la cea de a cincea conferință a părților
la CCCT a OMS, la 12 noiembrie 2012, la Seul, în Republica Coreea. (2) Încheierea
CCTC a fost aprobată în numele Comunității prin Decizia 2004/513/CE
a Consiliului din 2 iunie 2004 privind încheierea Convenției-cadru a OMS
pentru controlul tutunului([10]), care este o condiție
pentru ca Uniunea Europeană să devină parte la protocol. (3) Protocolul
reprezintă o contribuție importantă la eforturile internaționale
de eliminare a tuturor formelor de comerț ilicit cu produse din tutun,
constituind o componentă esențială a controlului tutunului. (4) [În conformitate cu
articolele 1, 2, 3 și 4 din Protocolul (nr. 21) privind poziția
Regatului Unit cu privire la spațiul de libertate, securitate și
justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit a notificat dorința
de a participa la adoptarea și aplicarea prezentei decizii.] SAU [Fără
a aduce atingere articolului 4 din Protocolul (nr. 21) privind poziția
Regatului Unit cu privire la spațiul de libertate, securitate și
justiție, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și
Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Regatul Unit nu
participă la adoptarea prezentei decizii, nu are
obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul aplicării sale.] (5) [În conformitate cu
articolele 1, 2, 3 și 4 din Protocolul (nr. 21) privind poziția
Irlandei cu privire la spațiul de libertate, securitate și justiție,
anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, Irlanda a notificat dorința de a participa la adoptarea și
aplicarea prezentei decizii.] SAU [Fără a aduce atingere articolului 4
din Protocolul (nr. 21) privind poziția Irlandei cu privire la spațiul
de libertate, securitate și justiție, anexat la Tratatul privind
Uniunea Europeană și Tratatul privind funcționarea Uniunii
Europene, Irlanda nu participă la adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu face obiectul
aplicării sale.] (6) În conformitate
cu articolele 1 și 2 din Protocolul (nr. 22) privind poziția
Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și Tratatul
privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la
adoptarea prezentei decizii, nu are obligații în temeiul acesteia și nu
face obiectul aplicării sale. (7) În ceea
ce privește dispozițiile protocolului care intră în sfera de
aplicare a părții III titlul V din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, protocolul ar trebui semnat în numele Uniunii Europene. (8) În ceea
ce privește dispozițiile protocolului care nu intră în sfera de
aplicare a părții III titlul V din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene, protocolul ar trebui semnat în numele Uniunii Europene, în baza unei decizii separate a Consiliului, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Semnarea protocolului pentru eliminarea comerțului
ilicit cu produse din tutun la Convenția-cadru a OMS pentru controlul
tutunului se aprobă în numele Uniunii Europene, sub
rezerva încheierii respectivului protocol. Textul protocolului care urmează a fi
semnat este anexat la prezenta decizie. Articolul 2 Prezenta decizie se aplică în măsura
în care dispozițiile protocolului intră în sfera
de aplicare a părții III titlul V din Tratatul privind funcționarea
Uniunii Europene. Articolul 3 Secretariatul General
al Consiliului stabilește instrumentul prin care se acordă puteri
depline pentru semnarea protocolului, sub rezerva încheierii acestuia, persoanei
indicate de negociatorul protocolului. Articolul 4 Prezenta decizie intră în vigoare la data
publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Adoptată la Bruxelles, Adoptat la Bruxelles, Pentru
Consiliu Președintele Anexă PROTOCOLUL
PENTRU ELIMINAREA COMERȚULUI ILICIT CU PRODUSE DIN TUTUN Preambul Părțile la prezentul protocol, având în vedere că, la 21
mai 2003, cea de a cincizeci și șasea Adunare Mondială a
Sănătății a adoptat prin consens Convenția-cadru a OMS
pentru controlul tutunului, care a intrat în vigoare la 27 februarie 2005, recunoscând faptul că această
Convenție-cadru a OMS pentru controlul tutunului reprezintă unul
dintre tratatele Organizației Națiunilor Unite cel mai rapid
ratificate și, în același timp, un instrument fundamental pentru
atingerea obiectivelor Organizației Mondiale a Sănătății, reamintind de preambulul la Constituția Organizației Mondiale a
Sănătății, care prevede că a beneficia de cel mai ridicat
standard de sănătate posibil este un drept fundamental al
oricărei persoane, indiferent de rasă, religie, opinii politice,
condiție economică sau socială, fiind hotărâte în egală măsură să acorde prioritate dreptului lor de a proteja
sănătatea publică, fiind profund preocupate de
faptul că prin comerțul ilicit cu produse din tutun se
favorizează răspândirea epidemiei tabagismului, care este o
problemă mondială cu consecințe grave asupra
sănătății publice, care necesită un răspuns național
și internațional eficace, adecvat și cuprinzător, recunoscând, în plus,
că, în urma comerțului ilicit cu
produse din tutun se subminează măsurile în materie de preț
și măsurile fiscale menite să consolideze controlul tutunului, ceea
ce duce la creșterea accesibilității produselor din tutun și
la facilitatea procurării acestora, fiind profund preocupate de efectele nocive pe care creșterea accesibilității
și a facilității procurării produselor din tutun
comercializate ilicit le au asupra sănătății și a
bunăstării publice, în special în rândul tinerilor, al persoanelor
sărace și al altor grupuri vulnerabile, fiind profund preocupate de implicațiile economice și sociale disproporționate
ale comerțului ilicit cu produse din tutun asupra țărilor în
curs de dezvoltare și a țărilor cu economii în tranziție, fiind conștiente de necesitatea de
a dezvolta capacitatea științifică, tehnică și instituțională
de planificare și punere în aplicare a unor măsuri naționale,
regionale și internaționale adecvate în vederea eliminării tuturor
formelor de comerț ilicit cu produse din tutun, recunoscând că accesul la resurse și tehnologii relevante este de o mare
importanță pentru creșterea capacității părților
de a elimina toate formele de comerț ilicit cu produse din tutun, în
special în țările în curs de dezvoltare și în țările
cu economii în tranziție, recunoscând, de asemenea, că, deși zonele libere sunt create pentru
a înlesni comerțul legal, acestea au fost utilizate pentru a favoriza
globalizarea comerțului ilicit cu produse din tutun, atât în ceea ce privește
tranzitul ilicit al produselor de contrabandă, cât și fabricarea de
produse din tutun ilegale, recunoscând, de asemenea, că
economiile părților sunt subminate, iar
stabilitatea și securitatea acestora sunt afectate negativ de comerțul
ilicit cu produse din tutun, fiind conștiente, de asemenea, că prin comerțul ilicit cu produse din tutun se obțin profituri
financiare utilizate pentru finanțarea activității infracționale
transnaționale, ceea ce contravine obiectivelor guvernamentale, recunoscând că printre
consecințele comerțului ilicit cu produse din tutun se
numără subminarea obiectivelor în materie de sănătate,
presiuni suplimentare asupra sistemelor de sănătate și pierderi
de venituri pentru economiile părților, ținând seama de articolul 5 alineatul (3)
din Convenția-cadru a OMS pentru controlul tutunului, prin care părțile
convin că, în stabilirea și aplicarea politicilor de
sănătate publică referitoare la controlul tutunului, părțile
vor acționa pentru protejarea acestor politici de interesele comerciale și
de alt tip din industria tutunului, în conformitate cu legea națională, subliniind necesitatea de a fi vigilente la orice eforturi depuse de industria
tutunului în vederea subminării sau zădărnicirii strategiilor de
combatere a comerțului ilicit cu produse din tutun și necesitatea de
a fi informate cu privire la activitățile din industria tutunului
care au un impact negativ asupra strategiilor de combatere a comerțului
ilicit cu produse din tutun, fiind conștiente de articolul 6 alineatul (2) din Convenția-cadru a OMS pentru
controlul tutunului, care încurajează părțile să
interzică sau să restricționeze, după caz, vânzările către
și/sau importurile de către călătorii internaționali de
produse din tutun scutite de impozite și taxe vamale, recunoscând, în plus,
că tutunul și produsele din tutun aflate
în tranzit internațional și în transbordare găsesc o
filieră pentru comerțul ilicit, luând în considerare faptul că o acțiune eficientă
pentru prevenirea și combaterea comerțului ilicit cu produse din
tutun necesită o abordare cuprinzătoare la nivel internațional,
precum și o strânsă cooperare în privința tuturor aspectelor legate
de comerțul ilicit, inclusiv, dacă este cazul, comerțul ilicit
cu tutun, produse din tutun și echipamente de fabricație, reamintind și subliniind importanța
altor acorduri internaționale relevante, cum ar fi Convenția
Organizației Națiunilor Unite împotriva criminalității
transnaționale organizate, Convenția Organizației Națiunilor
Unite împotriva corupției, precum și Convenția contra traficului
ilicit de stupefiante și substanțe psihotrope, și obligația
ca părțile la aceste convenții să aplice comerțului
ilicit cu tutun, produse din tutun și echipamente de fabricație,
după caz, dispozițiile relevante ale acestora și încurajând
părțile care nu au devenit încă părți la aceste
acorduri să aibă în vedere acest lucru, recunoscând necesitatea de a întări
cooperarea dintre secretariatul Convenției-cadru a OMS pentru controlul
tutunului și Biroul Națiunilor Unite pentru droguri și
criminalitate, Organizația Mondială a Vămilor și alte
organisme, după caz, reamintind articolul 15 din Convenția-cadru a OMS pentru controlul tutunului,
în care părțile admit, printre altele, că eliminarea tuturor
formelor de comerț ilicit cu produse ce conțin tutun, inclusiv
contrabanda și fabricarea ilegală, reprezintă o componentă
esențială a controlului tutunului, având în vedere că prezentul protocol nu urmărește să abordeze aspecte
legate de drepturile de proprietate intelectuală, și având convingerea că o
completare a Convenției-cadru a OMS pentru controlul tutunului cu un protocol
cuprinzător va reprezenta un mijloc puternic și eficace de combatere
a comerțului ilicit cu produse din tutun și a consecințelor
grave ale acestuia, Convin după cum urmează: PARTEA I:
INTRODUCERE Articolul 1 Utilizarea termenilor 1 „Brokeraj” înseamnă a acționa
ca agent pentru alții, ca de exemplu în cazul negocierii contractelor,
achizițiilor sau vânzărilor, în schimbul unei remunerații sau al
unui comision. 2. „Țigară”
înseamnă o rolă de tutun tăiat pentru
fumat, înfășurată în hârtie de țigară. Aceasta exclude
produsele regionale specifice, cum ar fi bidis, ANG hoon sau alte produse
similare care pot fi înfășurate în hârtie sau foi. În sensul
articolului 8, „țigară” include, de asemenea, „tutunul de rulat” fin
în scopul preparării unei țigări. 3. „Confiscare”, ce include reținerea
permanentă, dacă este cazul, înseamnă privarea permanentă
de proprietate prin ordin al unei instanțe sau al altei autorități
competente. 4. „Livrare supravegheată” înseamnă tehnica de a permite ieșirea de pe teritoriu,
traversarea teritoriului sau intrarea pe teritoriul aparținând unuia sau
mai multor state a unor transporturi ilicite sau suspecte, cu știința
și sub supravegherea autorităților competente ale statelor
respective, în vederea investigării unei infracțiuni și
identificării persoanelor implicate în săvârșirea infracțiunii. 5. „Zonă liberă” înseamnă o parte din teritoriul uneia dintre părți în
care orice marfă introdusă este considerată, în general, în
afara teritoriului vamal în ceea ce privește taxele la import. 6. „Comerț ilicit” înseamnă orice practică
sau conduită interzisă prin lege care se referă la producere,
expediere, primire, deținere, distribuire, vânzare sau achiziționare,
inclusiv orice practică sau conduită menită să înlesnească
o astfel de activitate. 7. „Autorizație” înseamnă permisiunea acordată de
către o autoritate competentă în urma prezentării către
aceasta a cererii sau a altor documente necesare. 8. (a) „Echipamente de fabricație”
înseamnă instalațiile concepute sau
adaptate pentru a fi utilizate exclusiv la fabricarea produselor din tutun și
care fac parte integrantă din procesul de fabricație.[11]1 (b) „Orice parte a acestora” înseamnă, în contextul echipamentelor de
fabricație, orice parte identificabilă care este
unică echipamentelor de fabricație utilizate la fabricarea produselor
din tutun. 9. „Parte” înseamnă o
parte la prezentul protocol, cu excepția cazului în care contextul
indică altfel. 10. „Date
cu caracter personal” înseamnă orice
informații referitoare la o persoană fizică identificată
sau identificabilă. 11. „Organizație de integrare economică regională” înseamnă
o organizație alcătuită din mai
multe state suverane către care statele sale membre au transferat competența
cu privire la o serie de chestiuni, inclusiv autoritatea de a lua decizii
obligatorii pentru statele sale membre cu privire la chestiunile respective.[12] 12. „Lanțul
de aprovizionare” înseamnă
fabricarea produselor din tutun și a echipamentelor de fabricație, precum
și importul sau exportul produselor din tutun și echipamentelor de
fabricație și poate fi extins, dacă este cazul, pentru a include
una sau mai multe dintre activitățile de mai jos în cazul în care o
parte decide astfel: (a) vânzarea cu amănuntul a produselor din
tutun; (b) cultivarea tutunului, cu
excepția cultivatorilor, fermierilor și producătorilor tradiționali
pe scară mică; (c) transportul cantităților
comerciale de produse din tutun sau echipamentelor de fabricație; și (d) comerțul cu ridicata, brokerajul,
depozitarea sau distribuirea tutunului și a produselor din tutun sau a
echipamentelor de fabricație. 13. „Produse
din tutun” înseamnă produse fabricate în totalitate sau parțial din
foi de tutun ca materie primă, în vederea utilizării pentru fumat, supt,
mestecat sau inhalat. 14. „Localizare
și urmărire” înseamnă monitorizarea sistematică și recrearea de
către autoritățile competente sau de către orice altă
persoană care acționează în numele acestora a rutei sau a
circulației articolelor de-a lungul lanțului de aprovizionare, astfel
cum se menționează la articolul 8. Articolul 2 Relația dintre
prezentul protocol și alte acorduri și instrumente juridice 1. Prezentul
protocol intră sub incidența dispozițiilor Convenției-cadru
a OMS pentru controlul tutunului care se aplică protocoalelor la aceasta. 2. Părțile
care au încheiat tipurile de acorduri menționate la articolul 2 din Convenția-cadru
a OMS pentru controlul tutunului comunică respectivele acorduri Reuniunii
părților, prin secretariatul convenției. 3. Nicio dispoziție a prezentului
protocol nu aduce atingere drepturilor și obligațiilor oricărei
părți în temeiul oricărei alte convenții internaționale,
oricărui alt tratat sau acord internațional în vigoare pentru partea
respectivă pe care îl consideră mai adecvat în vederea
eliminării comerțului ilicit cu produse din tutun. 4. Nicio dispoziție a prezentului
protocol nu afectează alte drepturi, obligații și
responsabilități ale părților în temeiul dreptului internațional,
inclusiv Convenția Națiunilor Unite împotriva criminalității
transnaționale organizate. Articolul 3 Obiectiv Obiectivul prezentului protocol constă în eliminarea
tuturor formelor de comerț ilicit cu produse din tutun, în conformitate cu
condițiile prevăzute la articolul 15 din Convenția-cadru a OMS
pentru controlul tutunului. PARTEA II: OBLIGAȚII
GENERALE Articolul 4 Obligații generale 1. Pe lângă dispozițiile
articolului 5 din Convenția-cadru a OMS pentru controlul tutunului,
părțile: (a) adoptă și pun
în aplicare măsuri eficace pentru a controla sau a reglementa lanțul
de aprovizionare cu mărfurile reglementate de prezentul protocol, cu scopul
de a preveni, descuraja, depista, investiga și urmări penal comerțul
ilicit cu astfel de mărfuri și cooperează în acest scop; (b) iau orice măsuri
necesare în conformitate cu dreptul lor intern pentru a spori eficacitatea
autorităților și serviciilor competente ale acestora, inclusiv a
serviciilor vamale și polițienești responsabile de prevenirea,
descurajarea, depistarea, investigarea, urmărirea penală și
eliminarea tuturor formelor de comerț ilicit cu mărfurile care fac
obiectul prezentului protocol; (c) adoptă măsuri eficace
pentru înlesnirea sau obținerea de asistență tehnică și
sprijin financiar, pentru consolidarea capacității și cooperarea
internațională în vederea realizării obiectivelor prezentului
protocol și asigură punerea la dispoziția autorităților
competente, precum și partajarea securizată cu acestea, a informațiilor
care urmează să fie partajate în temeiul prezentului protocol; (d) cooperează strâns,
în conformitate cu sistemele lor juridice și administrative interne, cu
scopul de a spori eficacitatea măsurilor de asigurare a aplicării
legii pentru a combate actele ilicite, inclusiv infracțiunile stabilite în
conformitate cu articolul 14 din prezentul protocol; (e) cooperează și
comunică, după caz, cu organizațiile interguvernamentale regionale
și internaționale competente în cadrul
schimbului securizat de informații[13]
reglementat de prezentul protocol, cu scopul de a promova
aplicarea eficientă a prezentului protocol; și (f) în limita mijloacelor și
resurselor de care dispun, cooperează pentru a obține resursele
financiare pentru punerea în aplicare eficace a prezentului protocol prin mecanisme
de finanțare bilaterale și multilaterale. 2.
În îndeplinirea obligațiilor ce le revin în temeiul
prezentului protocol, părțile asigură cea mai mare transparență
posibilă cu privire la eventualele interacțiuni pe care le au cu
industria tutunului. Articolul 5 Protecția datelor
cu caracter personal Atunci când pun în aplicare prezentul
protocol, părțile protejează datele cu caracter personal ale
persoanelor, indiferent de naționalitate sau reședință, în
conformitate cu dreptul intern, ținând seama de standardele internaționale
privind protecția datelor cu caracter personal. PARTEA III: CONTROLUL
LANȚULUI DE APROVIZIONARE Articolul 6 Autorizare, sistem echivalent
de aprobare sau control 1. Pentru a atinge obiectivele Convenției-cadru
a OMS pentru controlul tutunului și cu scopul de a elimina comerțul
ilicit cu produse din tutun și echipamente de fabricație, fiecare
parte interzice desfășurarea oricăreia dintre următoarele
activități de către orice persoană fizică sau
juridică, cu excepția cazului în care s-a acordat o autorizație sau
o aprobare echivalentă (denumită în continuare „autorizație”)
pentru activitatea respectivă sau s-a aplicat un sistem de control de
către o autoritate competentă, în conformitate cu dreptul intern: (a) fabricarea produselor din
tutun și a echipamentelor de fabricație; și (b) importul sau exportul de
produse din tutun și echipamente de fabricație. 2. În măsura în care
consideră adecvat și atunci când următoarele activități
nu sunt interzise de dreptul intern, fiecare parte depune eforturi pentru a autoriza
oricare persoană fizică sau juridică implicată în: (a) vânzarea cu amănuntul a produselor din
tutun; (b) cultivarea tutunului, cu
excepția cultivatorilor, fermierilor și producătorilor tradiționali
pe scară mică; (c) transportul cantităților
comerciale de produse din tutun sau echipamentelor de fabricație; și (d) comerțul cu ridicata, brokerajul,
depozitarea sau distribuirea tutunului și a produselor din tutun sau a
echipamentelor de fabricație. 3. În vederea asigurării unui
sistem eficace de autorizare, fiecare parte: (a) stabilește sau
desemnează una sau mai multe autorități competente pentru a emite,
reînnoi, suspenda, revoca și/sau anula, sub rezerva dispozițiilor
prezentului protocol și în conformitate cu dreptul său intern, autorizațiile
ce permit desfășurarea activităților menționate la
alineatul (1); (b) solicită ca fiecare
cerere de autorizație să conțină toate informațiile
necesare despre solicitant, care ar trebui să includă, după caz: (i) în cazul în care
solicitantul este o persoană fizică, informații privind
identitatea sa, inclusiv numele complet, denumirea comercială,
numărul de înregistrare la registrul comerțului (dacă este cazul),
numerele de identificare fiscală aplicabile, (dacă este cazul) și
orice alte informații care permit identificarea; (ii) în cazul în care
solicitantul este o persoană juridică, informații cu privire la
identitatea sa, inclusiv denumirea juridică completă, denumirea
comercială, numărul de înregistrare la registrul comerțului,
data și locul înființării, amplasarea sediului social și a
sediului principal, numerele de identificare fiscală aplicabile, copii ale
actului constitutiv sau documentelor echivalente, filialele, numele administratorilor
și ale oricăror reprezentanți legali desemnați, inclusiv
orice alte informații care permit identificarea; (iii) locul exact în care se
află unitatea (unitățile) de producție, antrepozitul,
precum și capacitatea de producție a întreprinderii conduse de
solicitant; (iv) detalii privind
produsele din tutun și echipamentele de fabricație care fac obiectul
cererii, cum ar fi descrierea produsului, denumirea, marca înregistrată,
dacă este cazul, desenul, marca, modelul și numărul de serie al
echipamentului de fabricație; (v) descrierea locului în
care se vor instala și utiliza echipamentele de fabricație; (vi) documente sau o declarație
privind cazierul judiciar; (vii) identificarea
completă a conturilor bancare destinate a fi utilizate în cadrul tranzacțiilor
relevante și alte detalii utile despre plăți; și (viii) o descriere a utilizării
avute în vedere pentru produsele din tutun și a pieței pe care se
intenționează vânzarea acestora, acordându-se o atenție deosebită
asigurării faptului că producția sau furnizarea de produse din
tutun este proporțională cu cererea anticipată în mod rezonabil; (c) monitorizează și
colectează, după caz, orice taxe de autorizare care pot fi percepute și
are în vedere să le folosească pentru administrarea și asigurarea
aplicării eficiente a sistemului de autorizare sau pentru
sănătatea publică sau orice alte activități conexe, în
conformitate cu dreptul intern; (d) adoptă măsurile
adecvate pentru prevenirea, depistarea și investigarea oricăror
nereguli sau fraude în cadrul funcționării sistemului de autorizare; (e) întreprinde măsuri, precum
revizuirea, reînnoirea, inspectarea sau auditul periodic al autorizațiilor,
dacă este cazul; (f) stabilește,
dacă este cazul, un interval de timp pentru expirarea autorizațiilor și
reînnoirea cererii de autorizare sau actualizarea informațiilor incluse în
cerere; (g) obligă orice persoană
fizică sau juridică autorizată să informeze, în prealabil,
autoritatea competentă cu privire la orice schimbare a amplasării
întreprinderii sale sau cu privire la orice modificare semnificativă a informațiilor
relevante pentru activitățile care fac obiectul autorizației; (h) obligă orice persoană
fizică sau juridică autorizată să informeze autoritatea
competentă, în vederea adoptării unei măsuri corespunzătoare,
cu privire la orice achiziție sau cedare a echipamentelor de fabricație; și (i) asigură faptul că
distrugerea oricăror astfel de echipamente de fabricație sau oricărei
părți a acestora are loc sub supravegherea autorității
competente. 4. Fiecare parte se
asigură că autorizația nu este atribuită și/sau
transferată fără a se primi de la titularul propus al autorizației
informațiile corespunzătoare cuprinse la alineatul (3) și
fără aprobarea prealabilă a autorității competente. 5. În termen de cinci ani de la
intrarea în vigoare a prezentului protocol, Reuniunea părților se
asigură că la următoarea sa sesiune se vor derula cercetări
bazate pe probe pentru a stabili dacă există factori de producție
esențiali și indispensabili pentru fabricarea produselor din tutun care
pot fi identificați și supuși unui mecanism de control eficace.
Pe baza acestor cercetări, Reuniunea părților are în vedere
adoptarea măsurilor adecvate. Articolul 7 Procesul de diligență 1. Fiecare parte solicită,
în conformitate cu dreptul său intern și obiectivele Convenției-cadru
a OMS pentru controlul tutunului, ca toate persoanele fizice și juridice
implicate în lanțul de aprovizionare cu tutun, produse din tutun și
echipamente de fabricație: (a) să desfășoare procesul de
diligență înainte de inițierea unei relații de afaceri și
pe parcursul acesteia; (b) să monitorizeze vânzările
către clienții lor pentru a asigura faptul că aceste
cantități sunt proporționale cu cererea de astfel de produse pe
piața avută în vedere pentru vânzarea sau utilizarea lor; și (c) să înștiințeze
autoritățile competente în legătură cu orice probe că
respectivul client este implicat în activități care încalcă
obligațiile ce decurg din prezentul protocol. 2. Procesul de diligență
desfășurat în temeiul alineatului (1) va fi, după caz, conform
cu dreptul intern și obiectivele Convenției-cadru a OMS pentru
controlul tutunului și include, inter alia, cerințe de
identificare a clienților, cum ar fi obținerea și actualizarea informațiilor
referitoare la următoarele: (a) datele care stabilesc că persoana fizică sau juridică deține o autorizație în
conformitate cu articolul 6; (b) în cazul în care clientul
este o persoană fizică, informații privind identitatea sa,
inclusiv numele complet, denumirea comercială, numărul de
înregistrare la registrul comerțului (dacă este cazul), numerele de
identificare fiscală (dacă este cazul) și verificarea actelor
sale de identitate; (c) în cazul în care clientul
este o persoană juridică, informații privind identitatea sa,
inclusiv numele complet, denumirea comercială, numărul de
înregistrare la registrul comerțului (dacă este cazul), data și
locul înființării, amplasarea sediului social și a sediului principal,
numerele de identificare fiscală, copii ale actului constitutiv sau
documentelor echivalente, filialele, numele administratorilor și
oricăror reprezentanți legali desemnați, inclusiv numele
reprezentanților și verificarea actelor de identitate ale acestora; (d) o descriere a
utilizării avute în vedere pentru tutun, produsele din tutun sau
echipamentele de fabricație și a pieței pe
care se intenționează vânzarea acestora; și (e) o descriere a locului în
care se vor instala și utiliza echipamentele de fabricație. 3. Procesul de diligență desfășurat în temeiul alineatului
(1) poate include cerințe pentru identificarea clienților, cum ar fi
obținerea și actualizarea informațiilor referitoare la
următoarele: (a) documente sau o declarație
privind cazierul judiciar; și (b) identificarea conturilor
bancare destinate a fi utilizate în cadrul tranzacțiilor. 4. Fiecare parte adoptă, pe baza informațiilor raportate conform
alineatului (1) litera (c), toate măsurile necesare pentru a asigura
conformitatea cu obligațiile ce decurg din prezentul protocol, care pot
include desemnarea unui client din jurisdicția părții drept client
blocat, conform definiției din dreptul intern. Articolul 8 Localizare și
urmărire 1. Pentru a securiza mai bine lanțul
de aprovizionare și pentru a contribui la investigarea comerțului
ilicit cu produse din tutun, părțile convin să stabilească
în termen de cinci ani de la intrarea în vigoare a prezentului protocol un
regim internațional de localizare și urmărire care să cuprindă
sistemele naționale și/sau regionale de localizare și
urmărire și un punct focal mondial pentru schimbul de informații,
situat la secretariatul Convenției-cadru a OMS pentru controlul tutunului și
accesibil tuturor părților, permițându-le să se informeze și
să primească informații relevante. 2. Fiecare parte
stabilește, în conformitate cu prezentul articol, un sistem de
urmărire și localizare, controlat de către aceasta, pentru toate
produsele din tutun fabricate sau importate pe teritoriul său ținând seama
de propriile nevoi naționale sau regionale specifice și pe baza celor
mai bune practici existente. 3. Pentru a asigura eficiența
sistemului de localizare și urmărire, fiecare parte solicită ca
marcaje de identificare unice, securizate și inamovibile (denumite în
continuare „marcaje unice de identificare”), precum coduri sau timbre, să
fie aplicate pe toate pachetele individuale, pe toate cartușele și
orice ambalaj exterior al țigărilor sau să facă parte din
acestea, în termen de cinci ani, și să fie aplicate pe alte produse
din tutun sau să facă parte din acestea, în termen de zece ani de la
intrarea în vigoare a prezentului protocol pentru partea în cauză. 4.1 În sensul alineatului (3), fiecare
parte, în cadrul regimului internațional de localizare și
urmărire, solicită ca următoarele informații să fie puse
la dispoziție direct sau printr-o legătură, pentru a ajuta
părțile să identifice originea produselor din tutun, punctul de
deturnare, dacă este cazul, să monitorizeze și să
controleze circulația produselor din tutun și statutul lor juridic: (a) data și locul de fabricație; (b) unitatea de producție; (c) utilajul folosit la fabricarea produselor din
tutun; (d) tura de producție sau ora fabricării; (e) numele, factura,
numărul comenzii și evidențele de plată privind primul
client care nu este afiliat producătorului; (f) piața avută în vedere pentru
vânzarea cu amănuntul; (g) descrierea produsului; (h) antrepozitarea și expedierea; (i) identitatea oricărui cumpărător
ulterior cunoscut; și (j) ruta prevăzută pentru expediere, data expedierii,
destinația, punctul de plecare și destinatarul. 4.2 Informațiile
de la literele (a), (b), (g) și, dacă sunt disponibile, (f), fac
parte din marcajele unice de identificare. 4.3 În cazul în care informațiile de la litera (f) nu sunt disponibile
la data marcării, părțile solicită includerea acestor
informații în conformitate cu articolul 15 alineatul (2) litera (a) din
Convenția-cadru a OMS pentru controlul tutunului. 5. Fiecare parte solicită ca, în
termenele specificate în prezentul articol, informațiile prevăzute la
alineatul (4) să fie înregistrate la data producției sau la data
primei expedieri de către orice producător ori la data importului pe
teritoriul său. 6. Fiecare parte se asigură
că informațiile înregistrate în temeiul alineatului (5) îi sunt
accesibile prin intermediul unui link la marcajele unice de identificate prevăzute
la alineatele (3) și (4). 7. Fiecare parte se asigură
că informațiile înregistrate în conformitate cu alineatul (5), precum
și marcajele unice de identificare care fac ca aceste informații
să fie accesibile în conformitate cu alineatul (6), sunt incluse într-un
format stabilit sau autorizat de către parte și autoritățile
sale competente. 8. Fiecare parte se asigură că informațiile înregistrate în
temeiul alineatului (5) sunt accesibile la cerere punctului focal mondial
pentru schimbul de informații, sub rezerva dispozițiilor alineatului
(9), printr-o interfață electronică standard securizată cu
punctul central național și/sau regional. Punctul focal mondial
pentru schimbul de informații întocmește o listă a autorităților
competente ale părților și o pune la dispoziția tuturor
părților. 9. Fiecare parte sau autoritate competentă: (a) are acces la informațiile
prevăzute la alineatul (4) în timp util, prin adresarea unei solicitări
punctului focal mondial pentru schimbul de informații; (b) solicită astfel de
informații numai în cazul în care acest lucru este necesar în scopul
depistării sau investigării cazurilor de comerț ilicit cu
produse din tutun; (c) nu refuză în mod neîntemeiat să comunice informațiile; (d) răspunde la cererile
de informații privind alineatul (4), în conformitate cu dreptul său
intern; și (e) protejează și
tratează drept confidențiale, după cum s-a convenit de comun
acord, orice informații care fac obiectul schimbului. 10.
Fiecare parte solicită dezvoltarea și extinderea
în continuare a sferei de aplicare a sistemului de localizare și urmărire
aplicabil până în punctul în care toate taxele, impozitele relevante și,
dacă este cazul, alte obligații, au fost îndeplinite la punctul de fabricare,
import sau de finalizare a controlului vamal sau al accizelor. 11. Părțile cooperează
între ele și cu organizațiile internaționale competente, astfel
cum au convenit, pentru a partaja și elabora cele mai bune practici pentru
sistemele de localizare și urmărire, inclusiv: (a) facilitarea dezvoltării,
transferului și achiziției de tehnologii îmbunătățite
de localizare și urmărire, inclusiv cunoștințe, competențe,
capacități și expertiză; (b) sprijin pentru programele
de formare și consolidare a capacităților pentru părțile
care exprimă o astfel de nevoie; și (c) dezvoltarea în continuare
a tehnologiei de marcare și scanare a pachetelor individuale și cartușelor
de produse din tutun pentru a face accesibile informațiile menționate
la alineatul (4). 12. Obligațiile
atribuite unei părți nu sunt îndeplinite sau delegate industriei
tutunului. 13. Fiecare parte se asigură că, atunci când autoritățile
sale competente participă la regimul de localizare și urmărire,
acestea interacționează cu industria tutunului și cu cei care
reprezintă interesele industriei tutunului doar în măsura strict
necesară pentru punerea în aplicare a prezentului articol. 14. Fiecare parte poate să
solicite industriei tutunului să suporte costurile aferente obligațiilor
părții respective în temeiul prezentului articol. Articolul 9 Păstrarea evidențelor 1. Fiecare parte solicită ca,
după caz, toate persoanele fizice și juridice implicate în lanțul
de aprovizionare cu tutun, produse din tutun și echipamente de fabricație
să țină evidențe complete și exacte ale tuturor tranzacțiilor
relevante. Aceste evidențe trebuie să permită justificarea
totală a materialelor utilizate la fabricarea produselor lor din tutun. 2. Dacă este cazul, fiecare parte
solicită persoanelor autorizate în conformitate cu articolul 6 să
furnizeze, la cerere, următoarele informații autorităților
competente: (a) informații generale
privind volumul, tendințele, previziunile legate de piață și
alte informații relevante; și (b) cantitățile de
produse din tutun și echipamente de fabricație aflate în posesia,
custodia sau sub controlul titularului autorizației și care sunt
păstrate în stoc, în antrepozite fiscale și vamale, în regim de
tranzit sau de transbordare sau în regim suspensiv la data solicitării. 3. În ceea ce privește
produsele din tutun și echipamentele de fabricație vândute sau fabricate
pe teritoriul părții pentru a fi exportate sau care circulă în
regim de tranzit, transbordare sau suspensiv pe teritoriul părții
respective, fiecare parte solicită, după caz, ca persoanele autorizate
în conformitate cu articolul 6 să furnizeze, la cerere, autorităților
competente din țara de plecare (pe cale electronică, în cazul în care
există infrastructura necesară), în momentul în care produsele și
echipamentele respective părăsesc teritoriul aflat sub controlul
acestora, informațiile de mai jos: (a) data expedierii din
ultimul punct de control fizic al produselor; (b) detalii privind produsele
transportate (inclusiv marca, cantitatea, antrepozitul); (c) rutele prevăzute pentru expediere și
destinația; (d) identitatea persoanei (persoanelor) fizice sau
juridice căreia (cărora) îi (le) sunt expediate produsele; (e) modul
de transport, inclusiv identitatea transportatorului; (f) data preconizată pentru sosirea
încărcăturii la destinația prevăzută; și (g) piața avută în vedere pentru
vânzarea cu amănuntul sau utilizare. 4. În cazul în care acest lucru este
posibil, fiecare parte solicită ca distribuitorii cu amănuntul și
cultivatorii de tutun, cu excepția cultivatorilor tradiționali care
lucrează pe bază necomercială, să păstreze evidențe
complete și exacte ale tuturor tranzacțiilor relevante pe care le
desfășoară, în conformitate cu dreptul său intern. 5. În scopul punerii în aplicare a
alineatului (1), fiecare parte adoptă măsuri eficace legislative,
executive, administrative sau de altă natură pentru a impune ca toate
evidențele să fie: (a) păstrate pe o
perioadă de cel puțin patru ani; (b) puse la dispoziția autorităților
competente; și (c) menținute în formatul solicitat de autoritățile
competente. 6. Dacă este cazul și sub rezerva dreptului intern, fiecare
dintre părți stabilește un sistem de partajare cu alte părți
a informațiilor cuprinse în toate evidențele ținute în
conformitate cu prezentul articol. 7. Părțile se angajează
să coopereze între ele și cu organizațiile internaționale
competente, pentru a partaja progresiv și a dezvolta sisteme
îmbunătățite de păstrare a evidențelor. Articolul 10 Măsuri de securitate
și preventive 1. Atunci când este
cazul și în conformitate cu dreptul intern și obiectivele
Convenției-cadru a OMS pentru controlul tutunului, fiecare parte impune ca
toate persoanele fizice și juridice ce intră sub incidența
articolului 6 să ia măsurile necesare cu scopul de a preveni
deturnarea produselor din tutun către filiere pentru comerțul ilicit,
incluzând, printre altele: (a) raportarea către
autoritățile competente: (i) a transferului transfrontalier
de numerar în sumele prevăzute în dreptul intern sau de plăți transfrontaliere
în natură; și (ii) a tuturor „tranzacțiilor
suspecte”; și (b) furnizarea de produse din
tutun sau echipamente de fabricație numai în cantități proporționale
cu cererea de astfel de produse pe piața avută în vedere pentru vânzarea
cu amănuntul sau utilizare. 2. Atunci când este cazul și în
conformitate cu dreptul intern și obiectivele Convenției-cadru a OMS
pentru controlul tutunului, fiecare parte solicită ca plățile
pentru tranzacțiile efectuate de persoanele fizice sau juridice ce
intră sub incidența articolului 6 să fie permise numai în moneda
și în suma de pe factură și doar prin mijloace legale de
plată, de la instituțiile financiare situate pe teritoriul pieței
avute în vedere și să nu fie efectuate prin niciun alt sistem alternativ
de transfer. 3. O parte poate solicita ca plățile efectuate de persoanele
fizice sau juridice ce intră sub incidența articolului 6 pentru
materialele utilizate la fabricarea produselor din tutun în jurisdicția sa
să fie permise numai în moneda și în suma de pe factură și doar
prin mijloace legale de plată de la instituțiile financiare situate
pe teritoriul pieței avute în vedere și să nu fie efectuate prin
niciun alt sistem alternativ de transfer. 4. Fiecare parte se
asigură că orice încălcare a cerințelor prezentului articol
face obiectul procedurilor penale, civile sau administrative adecvate și
al unor sancțiuni eficace, proporționate și disuasive, inclusiv,
după caz, suspendarea sau anularea unei autorizații. Articolul 11 Vânzarea prin internet,
telecomunicații sau orice altă tehnologie nouă 1. Fiecare parte
solicită ca toate persoanele fizice și juridice implicate în orice
tranzacție cu produse din tutun prin metode de vânzare bazate pe internet,
telecomunicații sau orice altă tehnologie nouă să își
îndeplinească toate obligațiile relevante care intră sub incidența
prezentului protocol. 2. Fiecare parte ia în considerare posibilitatea
de a interzice vânzarea cu amănuntul a produselor din tutun prin metode de
vânzare bazate pe internet, telecomunicații sau orice altă tehnologie
nouă. Articolul 12 Zone libere și
tranzit internațional 1. Fiecare parte pune în aplicare, în
termen de trei ani de la intrarea în vigoare a prezentului protocol pentru
partea respectivă, controale eficace pentru fabricarea tutunului și
produselor din tutun și pentru tranzacțiile cu acestea în zonele
libere, recurgând la toate măsurile pertinente prevăzute în prezentul
protocol. 2. În plus, este interzis amestecul
produselor din tutun cu alte tipuri de produse într-un singur container sau
orice altă unitate de transport similară în momentul ieșirii din
zonele libere. 3. Fiecare parte adoptă și
aplică, în conformitate cu dreptul intern, măsuri de control și
verificare pentru tranzitul internațional sau transbordarea, pe teritoriul
său, a produselor din tutun și echipamentelor de fabricație în
conformitate cu dispozițiile prezentului protocol, cu scopul de a preveni
comerțul ilicit cu astfel de produse. Articolul 13 Vânzări scutite de
taxe vamale 1. Fiecare parte pune în aplicare
măsuri eficace pentru ca toate vânzările scutite de taxe vamale
să intre sub incidența tuturor dispozițiilor relevante ale
prezentului protocol, luând în considerare articolul 6 din Convenția-cadru
a OMS pentru controlul tutunului. 2. În termen de cel mult cinci ani de
la intrarea în vigoare a prezentului protocol, Reuniunea părților se
asigură că la următoarea sa sesiune se vor derula cercetări
bazate pe probe pentru a stabili amploarea comerțului ilicit cu produse
din tutun în ceea ce privește vânzările scutite de taxe vamale. Pe
baza acestora cercetări, Reuniunea părților are în vedere
adoptarea altor măsuri adecvate. PARTEA IV:
INFRACȚIUNI Articolul 14 Acte ilicite, inclusiv
infracțiuni 1. Fiecare parte
adoptă, sub rezerva principiilor de bază ale dreptului său
intern, măsurile legislative și de altă natură necesare
pentru a stabili ca ilicite în baza dreptului său intern toate actele de
mai jos: (a) fabricarea, vânzarea cu
ridicata, brokerajul, vânzarea, transportul, distribuția, depozitarea,
expedierea, importul sau exportul de tutun, produse din tutun sau echipamente
de fabricație care contravin dispozițiilor prezentului protocol; (b) (i) fabricarea,
vânzarea cu ridicata, brokerajul, vânzarea, transportul, distribuția,
depozitarea, expedierea, importul sau exportul de tutun, produse din tutun sau
echipamente de fabricație fără plata taxelor, impozitelor și
altor impuneri aplicabile sau fără aplicarea timbrelor fiscale, a
marcajelor unice de identificare sau a oricăror alte marcaje sau etichete
necesare; (ii) orice alte acte de
contrabandă sau tentativă de contrabandă cu tutun, produse din
tutun sau echipamente de fabricație care nu sunt reglementate de litera
(b) punctul (i); (c) (i) orice altă
formă de fabricare ilicită de tutun, produse din tutun sau
echipamente de fabricație sau ambalaje pentru tutun ce poartă timbre
fiscale, marcaje unice de identificare sau orice alte marcaje necesare sau
etichete necesare falsificate; (ii) vânzarea cu ridicata,
brokerajul, vânzarea, transportul, distribuția, depozitarea, expedierea,
importul sau exportul de tutun fabricat în mod ilicit, produse din tutun
ilicite, produse cu timbre fiscale și/sau alte marcaje sau etichete
necesare falsificate sau echipamente de fabricație ilicite; (d) amestecarea produselor
din tutun cu alte tipuri de produse de-a lungul lanțului de aprovizionare,
cu scopul de a ascunde sau masca produsele din tutun; (e) amestecarea produselor
din tutun cu alte tipuri de produse, cu încălcarea articolului 12
alineatul (2) din prezentul protocol; (f) utilizarea metodelor de vânzare
bazate pe internet, telecomunicații sau orice altă tehnologie
nouă pentru comercializarea produselor din tutun cu încălcarea
prezentului protocol; (g) obținerea de
către titularul unei autorizații, în conformitate cu articolul 6, de
tutun, produse din tutun sau echipamente de fabricație de la o
persoană care ar trebui să dețină o autorizație în
conformitate cu articolul 6, însă care nu deține o astfel de autorizație; (h) obstrucționarea unui
funcționar public sau a unui funcționar autorizat în îndeplinirea
sarcinilor sale legate de prevenirea, descurajarea, depistarea, investigarea
sau eliminarea comerțului ilicit cu tutun, produse din tutun sau
echipamente de fabricație; (i) (i) orice declarație
materială falsă, înșelătoare sau incompletă sau neprezentarea
informațiilor solicitate de un funcționar public sau funcționar
autorizat în cadrul îndeplinirii sarcinilor sale legate de prevenirea,
descurajarea, depistarea, investigarea sau eliminarea comerțului ilicit cu
tutun, produse din tutun sau echipamente de fabricație, atunci când acest
lucru nu contravine dreptului de a nu se autoincrimina; (ii) declarații false
făcute în formulare oficiale în legătură cu descrierea,
cantitatea sau valoarea tutunului, produselor din tutun sau echipamentelor de
fabricație sau cu orice altă informație prevăzută în
protocol cu scopul: (a) de a se sustrage de la
plata taxelor, impozitelor și altor impuneri aplicabile, sau (b) de a aduce atingere
oricăror măsuri de control pentru prevenirea, descurajarea,
depistarea, investigarea sau eliminarea comerțului ilicit cu tutun,
produse din tutun sau echipamente de fabricație; (iii) refuzul de a constitui
sau ține evidențele reglementate de prezentul protocol sau ținerea
unor evidențe false;
și (j) spălarea veniturilor
obținute din acte ilicite stabilite ca fiind infracțiuni în temeiul
alineatului (2). 2. Sub rezerva principiilor de
bază din dreptul său intern, fiecare parte stabilește care
dintre actele ilicite prevăzute la alineatul (1) sau orice alte acte
legate de comerțul ilicit cu tutun, produse din tutun și echipamente
de fabricație care contravin dispozițiilor prezentului protocol
constituie infracțiuni și adoptă măsurile legislative
și de altă natură care ar putea fi necesare pentru a valida
acest proces. 3. Fiecare parte
notifică secretariatul prezentului protocol cu privire la actele ilicite prevăzute
la alineatele (1) și (2) pe care le-a stabilit ca reprezentând o infracțiune
în conformitate cu alineatul (2) și furnizează secretariatului copii
sau o descriere a legilor care asigură punerea în aplicare a alineatului (2),
precum și a oricăror modificări ulterioare ale acestor legi. 4. Pentru a consolida cooperarea
internațională privind combaterea infracțiunilor legate de comerțul
ilicit cu tutun, produse din tutun și echipamente de fabricație,
părțile sunt încurajate să își revizuiască legile naționale
privind spălarea banilor, asistența judiciară reciprocă și
extrădarea, având în vedere convențiile internaționale relevante
la care sunt părți, pentru a se asigura că acestea contribuie în
mod eficace la punerea în aplicare a dispozițiilor prezentului protocol. Articolul 15 Răspunderea
persoanelor juridice 1. Fiecare parte
adoptă, în conformitate cu principiile sale juridice, măsurile
necesare pentru a stabili răspunderea persoanelor juridice care săvârșesc
acte ilicite, inclusiv infracțiunile stabilite în conformitate cu
articolul 14 din prezentul protocol. 2. Sub rezerva principiilor juridice
ale fiecărei părți, răspunderea persoanelor juridice poate
fi penală, civilă sau administrativă. 3. Această răspundere nu
aduce atingere răspunderii persoanelor fizice care sunt implicate în actul
ilicit respectiv sau au săvârșit infracțiuni stabilite în
conformitate cu actele cu putere de lege și normele administrative naționale
și articolul 14 din prezentul protocol. Articolul 16 Urmăriri penale și
sancțiuni 1. Fiecare parte adoptă, în
conformitate cu dreptul intern, măsurile necesare pentru a se asigura
că persoanele fizice și juridice considerate răspunzătoare
pentru acte ilicite, inclusiv infracțiunile stabilite în conformitate cu
articolul 14, fac obiectul unor sancțiuni eficace, proporționate și
disuasive, de natură penală sau contravențională, inclusiv
sancțiuni pecuniare. 2. Fiecare parte depune toate
eforturile pentru a se asigura că orice competență juridică
discreționară acordată în baza dreptului său intern în
legătură cu urmărirea penală a persoanelor pentru acte
ilicite, inclusiv infracțiuni stabilite în conformitate cu articolul 14,
este exercitată astfel încât să sporească la maximum eficiența
măsurilor de asigurare a aplicării legii în legătură cu
astfel de acte ilicite, inclusiv infracțiuni, ținând seama în mod
corespunzător de necesitatea de a descuraja săvârșirea acestora. 3. Nicio dispoziție a prezentului
protocol nu afectează principiul conform căruia descrierea actelor
ilicite, inclusiv a infracțiunilor stabilite în conformitate cu prezentul
protocol, precum și a mijloacelor juridice de apărare aplicabile sau
a altor principii juridice care reglementează legalitatea conduitei este
rezervată dreptului intern al unei părți, iar astfel de acte
ilicite, inclusiv infracțiuni, sunt supuse urmăririi penale și
sancționate conform dreptului respectiv. Articolul 17 Plăți
efectuate în urma sechestrării În conformitate cu dreptul intern,
părțile ar trebui să aibă în vedere posibilitatea de a
adopta măsurile legislative și de altă natură necesare
pentru a permite autorităților competente să perceapă
fabricantului, producătorului, distribuitorului, importatorului sau
exportatorului de tutun, produse din tutun și/sau echipamente de fabricație
sechestrate o sumă proporțională cu taxele și impozitele
pierdute. Articolul 18 Eliminare sau
distrugere Tutunul, produsele din tutun și echipamentele de
fabricație confiscate se distrug în totalitate, folosind, în măsura
în care este posibil, metode ecologice, sau se elimină în conformitate cu
dreptul intern. Articolul 19 Tehnici speciale de
investigare 1. În cazul în care principiile
fundamentale ale sistemului juridic intern permit acest lucru, fiecare parte
adoptă, în limita posibilităților sale și în condițiile
prevăzute de dreptul său intern, măsurile necesare pentru a
permite utilizarea adecvată a livrărilor supravegheate, iar în cazul
în care consideră corespunzător, utilizarea altor tehnici speciale de
investigare, cum ar fi supravegherea electronică sau alte forme de
supraveghere și operațiuni sub acoperire, efectuate de către
autoritățile competente ale acesteia pe teritoriul său cu scopul
de a combate în mod eficace comerțul ilicit cu tutun, produse din tutun
sau echipamente de fabricație. 2. În scopul
investigării infracțiunilor stabilite în conformitate cu articolul 14,
părțile sunt încurajate să încheie, în cazul în care este
necesar, acorduri sau înțelegeri bilaterale sau multilaterale adecvate pentru
utilizarea tehnicilor menționate la alineatul (1) în contextul
cooperării la nivel internațional. 3. În lipsa
acordului sau a înțelegerii prevăzute la alineatul (2), deciziile de
a utiliza aceste tehnici speciale de investigare la nivel internațional se
adoptă de la caz la caz și, dacă este necesar, pot să ia în
considerare măsuri și înțelegeri financiare cu privire la
exercitarea competenței de către părțile în cauză. 4. Părțile recunosc importanța
și necesitatea cooperării și asistenței internaționale
în acest domeniu și cooperează între ele și cu organizațiile
internaționale pentru dezvoltarea capacității de îndeplinire a
obiectivelor prevăzute la prezentul articol. PARTEA V:
COOPERARE INTERNAȚIONALĂ Articolul 20 Schimb de informații
generale 1. În scopul îndeplinirii obiectivelor
prezentului protocol, părțile raportează, în cadrul
instrumentului de notificare al Convenției-cadru a OMS pentru controlul
tutunului, informațiile relevante, sub rezerva dreptului intern și,
după caz, printre altele, informații privind aspecte precum: (a) detalii în formă
consolidată privind sechestrările de tutun, produse din tutun sau
echipamente de fabricație, cantitatea, valoarea produselor sechestrate,
descrieri ale produselor, datele și locurile de fabricare; suma care a făcut obiectul evaziunii fiscale; (b) importul, exportul,
tranzitul, vânzările cu plata taxelor și cele scutite de taxe vamale și
cantitatea sau valoarea producției de tutun, produse din tutun sau
echipamente de fabricație; (c) tendințele, metodele de disimulare și modalitățile
de operare folosite în comerțul ilicit cu tutun, produse din tutun sau
echipamente de fabricație; și (d) orice alte informații
relevante, astfel cum s-a convenit de către părți. 2. Părțile cooperează
între ele și cu organizațiile internaționale competente pentru
a-și consolida capacitatea de a culege și partaja informații. 3. Părțile consideră
că informațiile respective sunt confidențiale și destinate
exclusiv utilizării de către părți, cu excepția
cazului în care se specifică altfel de către partea care le transmite. Articolul 21 Schimb de informații
în scopul asigurării aplicării legii 1. Sub rezerva dreptului intern sau a
tratatelor internaționale aplicabile, după caz, părțile
partajează, din proprie inițiativă sau la cererea unei părți
care justifică în mod corespunzător necesitatea acestor informații
în scopul depistării sau investigării comerțului ilicit cu
tutun, produse din tutun sau echipamente de fabricație, următoarele
informații: (a) evidențe privind
acordarea autorizațiilor către persoanele fizice și juridice în
cauză; (b) informații pentru
identificarea, monitorizarea și urmărirea penală a persoanelor
fizice sau juridice implicate în comerțul ilicit cu tutun, produse din
tutun sau echipamente de fabricație; (c) evidențe ale investigațiilor și urmăririlor penale; (d) evidențe ale
plăților pentru importul, exportul sau vânzările scutite de taxe
vamale de tutun, produse din tutun sau echipamente de fabricație; și (e) detalii privind sechestrările de tutun, produse din tutun sau
echipamente de fabricație (inclusiv date de referință privind
cazul, dacă este necesar, cantitatea, valoarea produselor sechestrate,
descrierea produsului, entitățile implicate, data și locul de
fabricare) și modalitatea de operare (inclusiv mijloacele de transport,
metodele de disimulare, stabilire a rutelor și depistare). 2. Informațiile primite de la
părți în temeiul prezentului articol se utilizează exclusiv
pentru îndeplinirea obiectivelor prezentului protocol. Părțile pot
să specifice că astfel de informații nu pot fi transmise
fără acordul părții care le-a furnizat. Articolul 22 Schimbul de informații:
confidențialitatea și protecția informațiilor 1. Fiecare parte
desemnează autoritățile naționale competente cărora le
sunt adresate datele menționate la articolele 20, 21 și 24 și
notifică părțile în legătură cu această desemnare
prin secretariatul convenției. 2.
Schimbul de informații în temeiul prezentului
protocol trebuie să fie supus prevederilor dreptului intern privind
confidențialitatea și protecția vieții private. Părțile
protejează, astfel cum au convenit de comun acord, orice informație
confidențială care face obiectul schimbului. Articolul 23 Asistență și
cooperare: formare, asistență tehnică și cooperare în
domeniile științific, tehnic și tehnologic 1. Părțile cooperează
între ele și/sau prin intermediul organizațiilor internaționale și
regionale competente pentru asigurarea de formare, asistență
tehnică și pentru cooperarea în domeniile științific,
tehnic și tehnologic în vederea realizării obiectivelor prezentului
protocol, astfel cum au convenit de comun acord. Această asistență
poate include transferul de expertiză sau tehnologii adecvate în domenii
precum colectarea informațiilor, asigurarea aplicării legii,
localizare și urmărire, gestionarea informațiilor, protecția
datelor cu caracter personal, interdicția, supravegherea electronică,
analiza criminalistică, asistența judiciară reciprocă și
extrădarea. 2. Părțile
pot, după caz, să încheie acorduri bilaterale, multilaterale sau
orice alte acorduri sau înțelegeri pentru a promova formarea, asistența
tehnică și cooperarea în domeniul științific, tehnic și
tehnologic, ținând seama de nevoile părților care sunt țări
în curs de dezvoltare și țări cu economii în tranziție. 3. Părțile cooperează, după caz, pentru a dezvolta și
cerceta posibilitățile de identificare a originii geografice exacte a
tutunului și produselor din tutun care fac obiectul sechestrării. Articolul 24 Asistență și
cooperare: investigarea și urmărirea penală a infracțiunilor 1. Părțile iau, în
conformitate cu dreptul lor intern, toate măsurile necesare, după
caz, cu scopul de a consolida cooperarea prin acorduri multilaterale, regionale
sau bilaterale pentru prevenirea, depistarea, investigarea, urmărirea
penală și sancționarea persoanelor fizice sau juridice implicate
în comerțul ilicit cu tutun, produse din tutun sau echipamente de fabricație. 2. Fiecare parte se
asigură că autoritățile administrative, de reglementare, de
asigurare a aplicării legii și alte autorități care combat
comerțul ilicit cu tutun, produse din tutun sau echipamente de fabricație
(inclusiv, în cazurile permise de dreptul intern, autoritățile
judiciare) cooperează și fac schimb de informații relevante la
nivel național și internațional, în condițiile
prevăzute de dreptul intern. Articolul 25 Protejarea
suveranității 1. Părțile își
îndeplinesc obligațiile prevăzute în prezentul protocol în concordanță
cu principiile egalității suverane și integrității
teritoriale a statelor, precum și cu principiul neintervenției în
afacerile interne ale altor state. 2. Nicio dispoziție a prezentului
protocol nu permite unei părți să exercite pe teritoriul unui
alt stat competența și funcțiile care sunt rezervate exclusiv
autorităților din celălalt stat, prin dreptul său intern. Articolul 26 Competență 1. Fiecare parte adoptă
măsurile necesare pentru a-și stabili competența în privința
infracțiunilor stabilite în conformitate cu articolul 14 atunci când: (a) infracțiunea este
săvârșită pe teritoriul părții în cauză; sau (b) infracțiunea este
săvârșită la bordul unei nave care arborează pavilionul
părții în cauză sau al unei aeronave care este înregistrată
în conformitate cu legislația părții în cauză la data
săvârșirii infracțiunii respective. 2. Sub rezerva articolului 25, o parte
poate, de asemenea, să își stabilească competența în
legătură cu orice astfel de infracțiune atunci când: (a) infracțiunea este
săvârșită împotriva părții în cauză; (b) infracțiunea este
săvârșită de către un resortisant al părții în cauză
sau de către un apatrid care își are reședința obișnuită
pe teritoriul său; sau (c) infracțiunea se
numără printre infracțiunile stabilite în conformitate cu
articolul 14 și este săvârșită în afara teritoriului
său în vederea săvârșirii, pe teritoriul său, a unei infracțiuni
stabilite în conformitate cu articolul 14. 3. În sensul
articolului 30, fiecare parte adoptă măsurile necesare pentru a-și
stabili competența în privința infracțiunilor stabilite în
conformitate cu articolul 14 atunci când autorul prezumat se află pe
teritoriul său și aceasta nu îl extrădează exclusiv în baza
motivului că este resortisant al său. 4. Fiecare parte
poate, de asemenea, să adopte măsurile necesare pentru a-și
stabili competența în legătură cu infracțiunile stabilite
în conformitate cu articolul 14 atunci când autorul prezumat se află pe
teritoriul său, iar partea respectivă nu îl extrădează. 5. În cazul în care
o parte care își exercită competența în temeiul alineatului (1)
sau (2) a fost notificată sau a aflat în alt mod că una sau mai multe
dintre celelalte părți desfășoară o investigație,
o urmărire penală sau o procedură judiciară în
legătură cu același act, autoritățile competente ale
acestor părți se consultă, după caz, în vederea
coordonării acțiunilor lor. 6. Fără
a aduce atingere normelor de drept internațional general, prezentul
protocol nu exclude exercitarea oricărei competențe penale stabilite
de către o parte în conformitate cu dreptul său intern. Articolul 27 Cooperarea în domeniul asigurării
aplicării legii 1. Fiecare parte adoptă, în
conformitate cu sistemele sale juridice și administrative interne,
măsuri eficiente pentru: (a) consolidarea și,
dacă este necesar, stabilirea unor canale de comunicare între
autoritățile, agențiile și serviciile competente pentru a
înlesni schimbul sigur și rapid de informații privind toate aspectele
legate de infracțiunile stabilite în conformitate cu articolul 14; (b) asigurarea unei
cooperări eficiente între autoritățile competente, agențiile,
serviciile vamale, polițienești și alte autorități de
asigurare a aplicării legii; (c) cooperarea cu alte
părți în desfășurarea anchetelor în cazuri specifice legate
de infracțiunile stabilite în conformitate cu articolul 14, în ceea ce
privește: (i) identitatea, locul și
activitățile persoanelor suspectate de implicare în astfel de infracțiuni
sau locul în care se găsesc alte persoane în cauză; (ii) circulația veniturilor
obținute din infracțiuni sau a bunurilor obținute în urma
săvârșirii acestor infracțiuni; și (iii) circulația bunurilor,
echipamentelor sau altor instrumente utilizate sau destinate uzului în
săvârșirea unor astfel de infracțiuni; (d) oferirea, atunci când
este cazul, a elementelor sau a cantităților de substanțe necesare
în scopul analizei sau investigației; (e) înlesnirea
coordonării eficace între autoritățile, agențiile și
serviciile competente și promovarea schimbului de personal și experți,
inclusiv detașarea de ofițeri de legătură, sub rezerva
acordurilor sau înțelegerilor bilaterale încheiate între părțile
în cauză; (f) schimbul de informații
relevante cu alte părți cu privire la mijloacele și metodele
specifice utilizate de persoane fizice sau juridice pentru săvârșirea
unor astfel de infracțiuni, inclusiv, după caz, informații
privind rutele, mijloacele de transport și utilizarea de identități
false, a unor documente modificate sau falsificate sau a altor mijloace de
disimulare a activităților lor; și (g) schimbul de informații
relevante și coordonarea măsurilor administrative și de
altă natură adoptate, după caz, în scopul identificării din
timp a infracțiunilor stabilite în conformitate cu articolul 14. 2. Pentru a pune în aplicare prezentul
protocol, părțile au în vedere încheierea unor acorduri sau înțelegeri
bilaterale sau multilaterale privind cooperarea directă între agențiile
lor de asigurare a aplicării legii și, în cazul în care astfel de
acorduri sau înțelegeri există deja, modificarea acestora în consecință.
În lipsa unor astfel de acorduri sau înțelegeri între părțile în
cauză, părțile pot să aibă în vedere prezentul
protocol ca bază a cooperării în materie de asigurare a
aplicării legii în ceea ce privește infracțiunile reglementate
prin acesta. Ori de câte ori este cazul, părțile trebuie să
folosească pe deplin acordurile sau înțelegerile, inclusiv organizațiile
internaționale sau regionale, în vederea intensificării
cooperării între autoritățile lor de aplicare a legii. 3. Părțile depun toate
eforturile pentru a coopera, în limita mijloacelor de care dispun, pentru a
face față comerțului ilicit transnațional de produse din
tutun realizat prin tehnologii moderne. Articolul 28 Asistența
administrativă reciprocă În conformitate cu sistemele lor juridice și
administrative interne, părțile își comunică reciproc, fie
la cerere, fie din proprie inițiativă, informații care să
asigure o aplicare adecvată a legislației vamale și din alte
domenii relevante, în vederea prevenirii, depistării, investigării,
urmăririi penale și combaterii comerțului ilicit cu tutun,
produse din tutun sau echipamente de fabricație. Părțile
consideră că informațiile respective sunt confidențiale și
destinate unui uz restricționat, cu excepția cazului în care se
specifică altfel de către partea care le transmite. Aceste informații
pot cuprinde: (a) tehnici vamale și
alte tehnici noi de asigurare a aplicării legii cu eficacitate
dovedită; (b) tendințe, mijloace
sau metode noi folosite pentru efectuarea comerțului ilicit cu tutun,
produse din tutun și echipamente de fabricație; (c) mărfuri despre care se știe că fac obiectul comerțului
ilicit cu tutun, produse din tutun și echipamente de producție,
precum și detalii privind descrierea, ambalajul, transportul și
depozitarea acestor mărfuri, precum și metodele utilizate în
legătură cu aceste mărfuri; (d) persoanele fizice sau
juridice despre care se știe că au săvârșit sau au
participat la săvârșirea unei infracțiuni în conformitate cu
articolul 14; și (e) orice alte date care ar
putea ajuta agențiile desemnate la evaluarea riscului pentru control și
în alte scopuri de asigurare a aplicării legii. Articolul 29 Asistența
judiciară reciprocă 1. Părțile își acordă asistență
judiciară reciprocă în cea mai mare măsură posibilă în
cadrul investigațiilor, urmăririlor penale și procedurilor
judiciare întreprinse în legătură cu infracțiunile stabilite în
conformitate cu articolul 14 din prezentul protocol. 2. Asistența judiciară reciprocă se acordă în cea mai
mare măsură posibilă în conformitate cu legile, tratatele,
acordurile și înțelegerile relevante ale părții solicitate
cu ocazia investigațiilor, urmăririlor penale și procedurilor
judiciare întreprinse în legătură cu infracțiunile pentru care
persoanele juridice pot fi considerate răspunzătoare în partea
solicitantă, în temeiul articolului 15 din prezentul protocol. 3. Asistența judiciară
reciprocă acordată în conformitate cu prezentul articol poate fi
solicitată în oricare dintre următoarele scopuri: (a) obținerea de probe
sau declarații de la persoane; (b) comunicarea actelor
judiciare; (c) efectuarea de percheziții
și sechestrări, precum și de înghețări; (d) examinarea obiectelor și
siturilor; (e) furnizarea de informații,
elemente probatorii și evaluări ale experților; (f) furnizarea de documente originale sau copii
legalizate ale documentelor și evidențelor relevante, inclusiv ale
documentelor guvernamentale, bancare, financiare, comerciale sau ale
întreprinderilor; (g) identificarea sau
urmărirea veniturilor obținute din infracțiuni, bunurilor,
instrumentelor sau altor lucruri în scop probatoriu; (h) înlesnirea înfățișării
voluntare a persoanelor în partea solicitantă; și (i) orice alt tip de asistență
care nu contravine dreptului intern al părții solicitate. 4. Prezentul articol nu aduce atingere
obligațiilor ce decurg din oricare alt tratat, bilateral sau multilateral,
care reglementează sau va reglementa, în întregime sau parțial,
asistența judiciară reciprocă. 5. Alineatele (6)-(24) se aplică, pe
baza reciprocității, cererilor formulate în temeiul prezentului
articol în cazul în care părțile în cauză nu au încheiat un
tratat sau un acord interguvernamental de asistență judiciară
reciprocă. În cazul în care părților le revin obligații
printr-un astfel de tratat sau de acord interguvernamental, se aplică
dispozițiile corespunzătoare ale tratatului sau acordului
interguvernamental respectiv, exceptând cazul în care părțile convin
să aplice în locul lor alineatele (6)-(24). Părțile sunt
încurajate cu tărie să aplice alineatele respective dacă acestea
înlesnesc cooperarea. 6. Părțile desemnează o
autoritate centrală care are responsabilitatea și competența de
a primi cererile de asistență judiciară reciprocă, fie în
scopul executării, fie în scopul transmiterii către autoritățile
lor competente pentru executare. În cazul în care în una dintre părți
există o regiune sau un teritoriu special cu sistem separat de
asistență judiciară reciprocă, aceasta poate să
desemneze o autoritate centrală distinctă care are aceeași
funcție pentru regiunea sau teritoriul respectiv. Autoritățile
centrale asigură executarea sau transmiterea rapidă și
corectă a cererilor primite. În cazul în care autoritatea centrală
transmite cererea către o autoritate competentă pentru executare,
aceasta încurajează executarea rapidă și adecvată a cererii
de către autoritatea competentă. Fiecare parte îl
înștiințează pe președintele secretariatului
convenției în momentul aderării la prezentul protocol sau al
acceptării, aprobării, confirmării formale sau ratificării
prezentului protocolul cu privire la autoritatea centrală desemnată
în acest scop. Transmiterea cererilor de asistență judiciară
reciprocă și a oricărei comunicări în legătură cu
acestea se efectuează între autoritățile centrale desemnate de
către părți. Această cerință nu aduce atingere
dreptului unei părți de a solicita ca astfel de cereri și
comunicări să îi fie adresate pe cale diplomatică și, în
cazuri urgente, dacă părțile convin astfel, prin intermediul
organizațiilor internaționale competente, în măsura în care
acest lucru este posibil. 7. Cererile se formulează în
scris sau, în cazul în care este posibil, prin orice mijloc care permite
obținerea unei evidențe scrise, într-o limbă acceptabilă
pentru partea solicitată și în condiții care permit
părții să stabilească autenticitatea. Limba sau limbile
acceptabile pentru fiecare parte sunt notificate președintelui
secretariatului convenției în momentul aderării la prezentul protocol
sau al acceptării, aprobării, confirmării formale sau
ratificării acestuia. În cazuri urgente și dacă părțile
au convenit astfel, cererile pot fi formulate verbal, însă trebuie
confirmate în scris fără întârziere. 8. Cererea de asistență
judiciară reciprocă conține: (a) identitatea autorității
care formulează cererea; (b) obiectul și natura
investigației, urmăririi penale sau procedurii judiciare la care se
referă cererea, precum și numele și atribuțiile
autorității care efectuează o astfel de investigație,
urmărire penală sau procedură judiciară; (c) un rezumat al faptelor
relevante, exceptând cazul cererilor de comunicare a actelor judiciare; (d) o descriere a
asistenței solicitate și detalii exprimate de partea solicitantă
cu privire la modul în care dorește ca o anumită procedură
să fie urmată; (e) dacă este posibil,
identitatea, amplasarea și naționalitatea oricărei persoane în
cauză; (f) scopul pentru care sunt solicitate probele,
informațiile sau măsurile; și (g) dispozițiile de drept intern relevante pentru infracțiune și
pedeapsa aplicabilă. 9. Partea solicitată poate
să ceară informații suplimentare atunci când acest lucru se
dovedește necesar pentru executarea cererii în conformitate cu dreptul
său intern sau atunci când poate să înlesnească această
executare a cererii. 10. O cerere este
executată în conformitate cu dreptul intern al părții solicitate
și, în măsura în care acest lucru nu contravine dreptului intern al
părții solicitate și dacă este posibil, în conformitate cu
procedurile specificate în cerere. 11. Partea solicitantă nu
transmite și nu utilizează informațiile sau probele furnizate de
partea solicitată pentru investigații, urmăriri penale sau
proceduri judiciare altele decât cele declarate în cerere, fără
acordul prealabil al părții solicitate. Nicio dispoziție a
prezentului alineat nu împiedică partea solicitantă să divulge
în procedurile sale informații sau probe dezincriminatorii pentru un
acuzat. În acest din urmă caz, partea solicitantă notifică
partea solicitată înainte de divulgare și, la cererea acesteia, se
consultă cu partea solicitată. În cazul în care, într-o situație
excepțională, notificarea prealabilă nu este posibilă,
partea solicitantă informează fără întârziere partea
solicitată cu privire la divulgare. 12. Partea solicitantă poate cere
părții solicitate să păstreze confidențialitatea cu
privire la cerere și conținutul acesteia, mai puțin în
măsura în care este necesar pentru a da curs acesteia. În cazul în care partea
solicitată nu poate să respecte cerința de
confidențialitate, aceasta informează imediat partea solicitantă. 13. Ori de câte ori este posibil și
în conformitate cu principiile fundamentale de drept intern, atunci când o
persoană se află pe teritoriul unei părți și trebuie
să fie audiată ca martor sau expert de către autoritățile
judiciare ale altei părți, prima parte poate, la cererea celeilalte,
să permită ca audierea să aibă loc prin videoconferință
în cazul în care nu este posibil sau nu este de dorit ca persoana în cauză
să se înfățișeze personal pe teritoriul părții
solicitante. Părțile pot conveni ca audierea să fie
derulată de către o autoritate judiciară a părții
solicitante și ca la aceasta să participe o autoritate judiciară
a părții solicitate. 14. Asistența judiciară
reciprocă poate fi respinsă: (a) în cazul în care cererea
nu este formulată în conformitate cu prezentul articol; (b) în cazul în care partea
solicitată consideră că executarea cererii poate să
aducă atingere suveranității sau securității sale,
ordinii sale publice ori altor interese esențiale; (c) în cazul în care
autorităților părții solicitate li s-ar interzice prin
dreptul intern să ia măsurile solicitate în legătură cu
orice infracțiune similară care a făcut obiectul investigației,
urmăririi penale sau procedurilor juridice de
competența sa; (d) în cazul în care cererea
se referă la o infracțiune pentru care pedeapsa maximă în partea
solicitată constă în mai puțin de doi ani de închisoare sau alte
forme de privare de libertate sau, în cazul în care, în opinia părții
solicitate, furnizarea asistenței ar impune asupra resurselor sale o
sarcină disproporționată în raport cu gravitatea infracțiunii; or (e) în cazul în care
acceptarea cererii ar contraveni sistemului juridic al părții
solicitate în ceea ce privește asistența judiciară
reciprocă. 15. Orice refuz de a acorda asistență judiciară
reciprocă trebuie să fie motivat. 16. O parte nu poate invoca secretul
bancar drept motiv pentru refuzul acordării asistenței judiciare
reciproce prevăzute la prezentul articol. 17. Părțile
nu pot să refuze o cerere de asistență judiciară
reciprocă doar în baza motivului că infracțiunea este
considerată a implica și aspecte fiscale. 18. Părțile pot invoca lipsa dublei incriminări pentru a
refuza să acorde asistența judiciară reciprocă în temeiul
prezentului articol. Cu toate acestea, în cazul în care consideră
corespunzător, partea solicitată poate să acorde
asistență, în măsura pe care o consideră adecvată,
indiferent dacă actul constituie sau nu o infracțiune în temeiul
dreptului intern al părții solicitate. 19. Partea solicitată
execută cererea de asistență judiciară reciprocă de
îndată ce este posibil și ține seama, în cea mai mare
măsură posibilă, de toate termenele-limită propuse de
partea solicitantă și motivate, de preferință, în cerere.
Partea solicitată răspunde la cererile rezonabile adresate de partea
solicitantă în ceea ce privește progresul înregistrat în tratarea cererii.
Partea solicitantă informează partea solicitată în cel mai scurt
termen dacă asistența solicitată nu mai este necesară. 20. Asistența
judiciară reciprocă poate fi amânată de către partea
solicitată pe motiv că aceasta interferează cu o investigație,
o urmărire penală sau o procedură judiciară în curs de
derulare. 21. Înainte de a respinge o cerere în
temeiul alineatului (14) sau de a amâna executarea acesteia în temeiul
alineatului (20), partea solicitată se consultă cu partea
solicitantă pentru a analiza posibilitatea de a acorda asistența sub
rezerva termenilor și condițiilor pe care le consideră necesare. Dacă partea solicitantă acceptă asistența sub
rezerva acestor condiții, partea solicitată respectă
condițiile. 22. Cheltuielile
obișnuite aferente executării unei cereri sunt suportate de partea
solicitată, cu excepția cazului în care se convine altfel de
către părțile în cauză. În cazul în care sunt necesare
cheltuieli semnificative sau extraordinare sau vor fi necesare pentru
îndeplinirea cererii, părțile se consultă pentru a stabili
termenii și condițiile în baza cărora se va executa cererea,
precum și modul în care vor fi suportate cheltuielile. 23. În cazul unei cereri, partea
solicitată: (a) furnizează părții
solicitante copii ale evidențelor, documentelor sau informațiilor
guvernamentale aflate în posesia sa care sunt disponibile publicului larg în
temeiul dreptului său intern; și (b) la latitudinea sa, poate
să ofere părții solicitante, în întregime, parțial sau sub
rezerva unor condiții pe care le consideră corespunzătoare,
copii ale evidențelor, documentelor sau informațiilor guvernamentale
aflate în posesia sa care nu sunt disponibile publicului larg, în temeiul
dreptului său intern. 24. Părțile iau în considerare, dacă este cazul,
posibilitatea de a încheia acorduri sau înțelegeri bilaterale sau
multilaterale care ar servi obiectivelor dispozițiilor prezentului
articol, le-ar conferi acestora un efect practic sau le-ar consolida. Articolul 30 Extrădare 1. Prezentul
articol se aplică infracțiunilor stabilite în conformitate cu
articolul 14 din prezentul protocol în cazul în care: (a) persoana care face
obiectul cererii de extrădare se află pe teritoriul părții
solicitate; (b) infracțiunea pentru
care se solicită extrădarea este pasibilă de pedeapsă în
temeiul dreptului intern atât al părții solicitante, cât și al
părții solicitate; și (c) infracțiunea se
pedepsește cu o perioadă maximă de închisoare sau cu alte forme
de privare de libertate de cel puțin patru ani sau cu o pedeapsă mai
severă sau cu o pedeapsă cu o durată mai scurtă în cazul în
care părțile au convenit astfel în temeiul tratatelor bilaterale
și multilaterale sau al altor acorduri internaționale. 2. Fiecare dintre
infracțiunile cărora li se aplică prezentul articol se
consideră a fi incluse ca infracțiuni în cazul cărora se poate
recurge la extrădare în orice tratat de extrădare în vigoare între
părți. Părțile se angajează să includă
aceste infracțiuni drept infracțiuni în cazul cărora se poate
recurge la extrădare în fiecare tratat de extrădare ce va fi încheiat
între ele. 3. Dacă o parte care condiționează extrădarea de
existența unui tratat primește o cerere de extrădare de la
altă parte cu care nu a încheiat un tratat de extrădare, aceasta
poate să considere prezentul protocol ca temei juridic al
extrădării cu privire la orice infracțiune căreia i se
aplică prezentul articol. 4. Părțile care
nu condiționează extrădarea de existența unui tratat
recunosc între ele infracțiunile cărora li se aplică prezentul
articol ca infracțiuni în cazul cărora se poate recurge la
extrădare. 5. Extrădarea face
obiectul condițiilor prevăzute de dreptul intern al părții
solicitate sau de tratatele de extrădare aplicabile, inclusiv, printre
altele, condițiile privind cerința legată de pedeapsa
minimă pentru extrădare și motivele pentru care partea
solicitată poate să refuze extrădarea. 6. Sub rezerva dreptului intern, părțile depun toate eforturile pentru a accelera procedurile
de extrădare și a simplifica cerințele conexe în materie de
probe în ceea ce privește orice infracțiuni cărora li se
aplică prezentul articol. 7. O parte pe teritoriul
căreia se află autorul prezumat al infracțiunii, în cazul în
care această parte nu extrădează respectiva persoană pentru
o infracțiune căreia i se aplică prezentul articol doar din
motiv că este resortisant al său, are obligația ca, la cererea
părții care solicită extrădarea, să înainteze cazul
fără întârziere nejustificată autorităților sale
competente în vederea urmăririi penale. Aceste autorități emit o
decizie și desfășoară procedura în același mod ca în
cazul oricărei alte infracțiuni de natură similară în
temeiul dreptului intern al părții respective. Părțile în
cauză cooperează, în special cu privire la aspectele de
procedură și legate de probe, pentru a asigura eficiența
urmăririi penale. 8. Atunci când o parte este autorizată
în temeiul dreptului său intern să extrădeze sau să predea
în alt mod unul dintre resortisanții săi doar cu condiția ca
această persoană să fie returnată părții
respective pentru executarea pedepsei pronunțate în urma procesului sau
procedurii care a stat la baza cererii de extrădare sau de predare, iar
această parte și partea care solicită extrădarea persoanei
sunt de acord cu această opțiune și alte condiții pe care
le consideră corespunzătoare, această extrădare sau predare
condiționată este suficientă pentru îndeplinirea obligațiilor
prevăzute la alineatul (7). 9. În cazul în care extrădarea
solicitată pentru executarea unei sentințe este refuzată pe
motiv că persoana care face obiectul cererii este resortisant al părții
solicitate, aceasta din urmă are în vedere, în cazul în care dreptul
său intern permite acest lucru și în conformitate cu dispozițiile
acestuia, la cererea părții solicitante, executarea sentinței
impuse în temeiul dreptului intern al părții solicitante sau a
restului pedepsei respective. 10. Oricărei
persoane care face obiectul unei proceduri în legătură cu oricare
dintre infracțiunile cărora li se aplică prezentul articol i se
garantează un tratament echitabil în toate etapele procedurii, inclusiv
toate drepturile și garanțiile oferite de dreptul intern al
părții pe teritoriul căreia se află. 11. Nicio dispoziție a prezentului protocol nu se interpretează
ca impunând obligația de extrădare în cazul în care partea
solicitată are motive întemeiate de a considera că cererea a fost
formulată în scopul urmăririi penale sau al sancționării
unei persoane din motive legate de sex, rasă, religie, naționalitate,
origine etnică sau opinii politice sau că îndeplinirea cererii ar
aduce atingere poziției persoanei în cauză pentru oricare dintre
aceste motive. 12. Părțile nu pot să
refuze o cerere de extrădare doar în baza motivului că infracțiunea
este considerată a implica și aspecte fiscale. 13. Înainte de a
refuza extrădarea, partea solicitată se consultă, dacă este
cazul, cu partea solicitantă pentru a-i oferi toate ocaziile de a-și
prezenta opiniile și de a furniza informații relevante pentru ceea ce
susține. 14. Părțile
depun toate eforturile pentru a încheia acorduri sau înțelegeri bilaterale
și multilaterale cu scopul de a permite extrădarea sau de a spori
eficacitatea acesteia. În cazul în care părților le revin
obligații în temeiul unui tratat sau al unui acord interguvernamental
existent, dispozițiile corespunzătoare ale tratatului sau ale
acordului interguvernamental respectiv se aplică, exceptând cazul în care
părțile convin să aplice în locul lor alineatele (1)-(13). Articolul 31 Măsuri pentru
asigurarea extrădării 1. Sub rezerva dreptului său intern și a tratatelor sale de
extrădare, partea solicitată poate, în cazul în care apreciază
că circumstanțele justifică acest lucru și au un caracter
urgent, și la cererea părții solicitante, să
rețină o persoană prezentă pe teritoriul său a
cărei extrădare este solicitată sau să adopte alte
măsuri corespunzătoare pentru asigurarea prezenței sale la procedura
de extrădare. 2. Măsurile luate în conformitate
cu alineatul (1) sunt notificate părții solicitante, în conformitate
cu dreptul intern, după caz și fără întârziere. 3. Orice
persoană în privința căreia se iau măsurile reglementate la
alineatul (1) are dreptul: (a) să comunice fără
întârziere cu cel mai apropiat reprezentant al statului al cărui
resortisant este persoana respectivă sau, în cazul în care persoana
respectivă este apatrid, cu cel mai apropriat reprezentat al statului pe teritoriul
căruia această persoană are reședința obișnuită; și (b) să primească vizita unui
reprezentant al statului respectiv. PARTEA VI:
RAPORTARE Articolul 32 Raportarea și
schimbul de informații 1. Fiecare parte transmite Reuniunii
părților, prin secretariatul convenției, rapoarte periodice
privind punerea în aplicare a prezentului protocol. 2. Formatul și conținutul
acestor rapoarte se stabilesc de către Reuniunea părților.
Aceste rapoarte fac parte integrantă din instrumentul de raportare obișnuit
al Convenției-cadru a OMS pentru controlul tutunului. 3. Conținutul rapoartelor
periodice menționate la alineatul (1) se stabilește având în vedere,
printre altele, următoarele: (a) informațiile cu
privire la măsurile legislative, executive, administrative sau de
altă natură adoptate pentru punerea în aplicare a prezentului
protocol; (b) după caz, informațiile
cu privire la dificultățile sau obstacolele întâmpinate în cadrul
punerii în aplicare a prezentului protocol și cu privire la măsurile
adoptate pentru depășirea acestor obstacole; (c) după caz, informațiile
privind ajutorul financiar și tehnic furnizat, primit sau solicitat pentru
activități legate de eliminarea comerțului ilicit cu produse din
tutun; și (d) informațiile
specificate la articolul 20. În
cazurile în care datele relevante se colectează deja în cadrul
mecanismului de raportare al Conferinței părților, Reuniunea
părților nu dublează aceste eforturi. . 4. În temeiul
articolelor 33 și 36, Reuniunea părților are în vedere aplicarea
unor mecanisme pentru a ajuta părțile care sunt țări în
curs de dezvoltare și țări cu economii în tranziție, la
cererea acestora, să își îndeplinească obligațiile ce le
revin în temeiul prezentului articol. 5. Raportarea
informațiilor prevăzute la articolele respective se supune dreptului
intern în ceea ce privește confidențialitatea și protejarea vieții
private. Părțile protejează, astfel cum au convenit de comun
acord, orice informație confidențială care face obiectul
raportării sau al schimbului. PARTEA VII:
MECANISME INSTITUȚIONALE ȘI RESURSE FINANCIARE Articolul 33 Reuniunea părților 1. Se instituie o Reuniune a părților.
Prima sesiune a Reuniunii părților este convocată de către
secretariatul convenției imediat înainte sau imediat după
următoarea sesiune ordinară a Conferinței părților după
intrarea în vigoare a prezentului protocol. 2. Ulterior, sesiunile ordinare ale Reuniunii
părților sunt convocate de secretariatul convenției, imediat
înainte sau imediat după sesiunile ordinare ale Conferinței părților. 3. Sesiunile
extraordinare ale Reuniunii părților au loc în orice alt moment
considerat necesar de către Reuniune sau la cererea scrisă a
oricărei părți, cu condiția ca, în termen de șase luni
de la data la care secretariatul convenției a comunicat părților
cererea, cererea să fie susținută de cel puțin o treime din
părți. 4. Regulamentul de
procedură și normele financiare ale Conferinței părților
la Convenția-cadru a OMS pentru controlul tutunului se aplică, mutatis
mutandis, Reuniunii părților, cu excepția cazului în care Reuniunea
părților decide altfel. 5.
Reuniunea părților examinează în mod
regulat aplicarea protocolului și adoptă deciziile necesare pentru
promovarea aplicării eficace a acestuia. 6. Reuniunea părților
hotărăște cu privire la dimensiunea și mecanismul contribuțiilor
voluntare evaluate ale părților la protocol în scopul aplicării
prezentului protocol, precum și cu privire la alte posibile resurse pentru
punerea în aplicare a acestuia. 7. La fiecare sesiune ordinară, Reuniunea
părților adoptă prin consens bugetul și planul de lucru
pentru perioada financiară până la următoarea sesiune
ordinară, care trebuie să fie distincte de bugetul și planul de
lucru al Convenției-cadru a OMS pentru controlul tutunului. Articolul 34 Secretariatul 1. Secretariatul convenției este
secretariatul prezentului protocol. 2. Funcțiile secretariatului
convenției în calitatea acestuia de secretariat al prezentului protocol
sunt: (a) organizarea sesiunilor Reuniunii
părților și ale oricăror organisme subsidiare, precum și
ale grupurilor de lucru și altor organisme instituite de Reuniunea
părților și furnizarea serviciilor necesare acestora; (b) primirea, analizarea,
transmiterea și furnizarea de feedback părților în cauză, dacă
este necesar, și Reuniunii părților cu privire la rapoartele primite
în temeiul prezentului protocol, precum și facilitarea schimbului de
informații între părți; (c) acordarea de sprijin
părților, în special celor care sunt țări în curs de
dezvoltare și țări cu economii în tranziție, la cerere,
pentru compilarea, comunicarea și schimbul de informații, solicitate
în conformitate cu dispozițiile prezentului protocol, și acordarea de
asistență pentru identificarea resurselor disponibile cu scopul de a
înlesni îndeplinirea obligațiilor ce le revin în temeiul prezentului protocol; (d) pregătirea de
rapoarte privind activitățile pe care le desfășoară în
temeiul prezentului protocol sub îndrumarea Reuniunii părților
și pentru a fi prezentate acesteia; (e) asigurarea, sub
îndrumarea Reuniunii părților, a coordonării necesare cu
organizațiile interguvernamentale internaționale și regionale
competente și alte organisme; (f) adoptarea, sub îndrumarea Reuniunii părților, a mecanismelor
administrative sau contractuale necesare pentru îndeplinirea eficientă a
funcțiilor sale de secretariat al prezentului protocol; (g) primirea și
examinarea cererilor depuse de organizațiile interguvernamentale și
neguvernamentale care doresc să fie acreditate în calitate de observatori
la Reuniunea părților, asigurându-se în același timp că
acestea nu au legături cu industria tutunului, și prezentarea
cererilor examinate la Reuniunea părților spre analiză; și (h) îndeplinirea altor funcții
de secretariat prevăzute de prezentul protocol, precum și a altor
funcții stabilite de Reuniunea părților. Articolul 35 Relațiile dintre Reuniunea
părților și organizațiile interguvernamentale Pentru a asigura cooperarea tehnică și
financiară pentru atingerea obiectivului prezentului protocol, Reuniunile
părților pot solicita cooperarea organizațiilor interguvernamentale
internaționale și regionale competente, inclusiv a instituțiilor
financiare și de dezvoltare. Articolul 36 Resurse financiare 1. Părțile recunosc rolul
important pe care îl joacă resursele financiare în îndeplinirea
obiectivului prezentului protocol, precum și importanța articolului 26
din Convenția-cadru a OMS pentru controlul tutunului în vederea
realizării obiectivelor convenției. 2. Fiecare parte acordă sprijin
financiar pentru activitățile sale naționale care vizează
atingerea obiectivului prezentului protocol, în conformitate cu planurile,
prioritățile și programele sale naționale. 3. Părțile
promovează, după caz, utilizarea canalelor bilaterale, regionale,
subregionale și a altor canale multilaterale pentru a furniza fonduri
destinate consolidării capacității părților care sunt țări
în curs de dezvoltare și țări cu economii în tranziție în
vederea îndeplinirii obiectivelor prezentului protocol. 4. Fără a
aduce atingere articolului 18, părțile sunt încurajate, sub rezerva
legilor și politicilor lor naționale și după caz, să
folosească veniturile care au fost confiscate pe motiv că au fost
obținute din infracțiuni legate de comerțul ilicit cu tutun,
produse din tutun și echipamente de fabricație în vederea
îndeplinirii obiectivelor stabilite în prezentul protocol. 5. Părțile
reprezentate în cadrul organizațiilor interguvernamentale internaționale
și regionale competente și al instituțiilor financiare și
de dezvoltare încurajează aceste entități să furnizeze
asistență financiară părților care sunt țări
în curs de dezvoltare și țări cu economii în tranziție,
pentru a le sprijini în ceea ce privește îndeplinirea obligațiilor ce
le revin în temeiul prezentului protocol, fără limitarea drepturilor
de participare în cadrul acestor organizații. 6. Părțile convin că: (a) pentru a ajuta părțile să își îndeplinească
obligațiile ce le revin în temeiul prezentului protocol, toate resursele
potențiale și existente relevante disponibile pentru activitățile
legate de obiectivul prezentului protocol ar trebui să fie mobilizate și
utilizate în beneficiul tuturor părților, în special al celor care
sunt țări în curs de dezvoltare și țări cu economii în
tranziție; și (b) secretariatul convenției oferă, la cerere, consiliere
părților care sunt țări în curs de dezvoltare și țări
cu economii în tranziție cu privire la sursele de finanțare disponibile,
pentru a înlesni îndeplinirea obligațiilor ce le revin în temeiul
prezentului protocol. 7. Părțile pot solicita
industriei tutunului să suporte orice costuri generate de îndeplinirea
obligațiilor unei părți de atingere a obiectivelor prezentului
protocol, în conformitate cu articolul 5 alineatul (3) din Convenția-cadru
a OMS pentru controlul tutunului. 8. În conformitate cu dreptul intern, părțile depun toate eforturile pentru a realiza autofinanțarea
aplicării protocolului, inclusiv prin perceperea de taxe și impozite și
alte forme de taxe pentru produsele din tutun. PARTEA VIII:
SOLUȚIONAREA LITIGIILOR Articolul 37 Soluționarea
litigiilor Soluționarea litigiilor dintre
părți legate de interpretarea sau aplicarea prezentului
protocol este reglementată de articolul 27 din Convenția-cadru a OMS
pentru controlul tutunului. PARTEA IX: EVOLUȚIA
ULTERIOARĂ A PROTOCOLULUI Articolul 38 Modificări la
prezentul protocol 1. Orice parte poate propune
modificări la prezentul protocol. 2. Modificările la prezentul
protocol sunt examinate și adoptate de Reuniunea părților.
Textul oricărei propuneri de modificare a prezentului protocol este
comunicat părților de către secretariatul convenției, cu cel
puțin șase luni înainte de sesiunea în cadrul căreia este propus
spre adoptare. Secretariatul convenției comunică, de asemenea,
modificările propuse semnatarilor prezentului protocol și, spre
informare, depozitarului. 3. Părțile depun toate
eforturile pentru a ajunge la un acord prin consens asupra oricărei
propuneri de modificare a prezentului protocol. În cazul
în care toate eforturile de a ajunge la un consens eșuează și nu
s-a ajuns la un acord, modificarea se adoptă în ultimă
instanță cu o majoritate de trei pătrimi din voturile
părților prezente și care votează la respectiva sesiune. În sensul prezentului articol,
„părțile prezente și care votează” înseamnă
părțile prezente care își exprimă un vot afirmativ sau
negativ. Orice modificare adoptată este
comunicată de către secretariatul convenției depozitarului, care
o distribuie tuturor părților spre acceptare. 4. Instrumentele de acceptare a unei modificări se depun la
depozitar. O modificare adoptată în conformitate cu alineatul (3)
intră în vigoare pentru părțile care au acceptat-o în a
nouăzecea zi de la data primirii de către depozitar a instrumentelor
de acceptare depuse de către cel puțin două treimi dintre
părți. 5. Modificarea
intră în vigoare pentru orice altă parte în a nouăzecea zi de la
data la care respectiva parte depune la depozitar instrumentul său de
acceptare a modificării respective. Articolul 39 Adoptarea și
modificarea anexelor la prezentul protocol 1. Orice parte poate propune o
anexă la prezentul protocol și modificări la anexele la
prezentul protocol. 2. Anexele se limitează la liste,
formulare și orice alte elemente descriptive referitoare la chestiunile
procedurale, științifice, tehnice sau administrative. 3. Anexele la
prezentul protocol și modificările la acestea sunt propuse, adoptate și
intră în vigoare în conformitate cu procedura prevăzută la
articolul 38. PARTEA X:
DISPOZIȚII FINALE Articolul 40 Rezerve Nu se admite nicio rezervă la prezentul protocol. Articolul 41 Retragere 1. În orice moment ulterior perioadei
de doi ani de la data intrării în vigoare a prezentului protocol pentru o
parte, partea respectivă se poate retrage din protocol prin notificarea
scrisă a depozitarului. . 2. Orice astfel de retragere intră în vigoare la expirarea termenului
de un an de la data primirii de către depozitar a notificării
retragerii sau la orice altă dată ulterioară specificată în
notificarea de retragere. 3. Orice parte care se retrage din
Convenția-cadru a OMS pentru controlul tutunului se consideră, de
asemenea, că s-a retras din prezentul protocol, cu începere de la data
retragerii din Convenția-cadru a OMS pentru controlul tutunului. Articolul 42 Drept de vot 1. Fiecare parte la prezentul protocol
dispune de un vot, cu excepția cazului prevăzut la alineatul (2). 2. Organizațiile de integrare
economică regională își exercită dreptul de vot în
domeniile care țin de competența lor printr-un număr de voturi
egal cu numărul statelor lor membre care sunt părți la protocol.
O astfel de organizație nu își exercită dreptul de vot în cazul
în care oricare dintre statele sale membre exercită acest drept, și
viceversa. Articolul 43 Semnare Protocolul este deschis pentru a fi semnat de către
toate părțile la Convenția-cadru a OMS pentru controlul
tutunului la sediul Organizației Mondiale a Sănătății
de la Geneva din 10 până în 11 ianuarie 2013 și, ulterior, la
sediul Organizației Națiunilor Unite din New York, până la 9
ianuarie 2014. Articolul 44 Ratificare, acceptare,
aprobare, confirmare formală sau aderare 1. Prezentul protocol este înaintat spre
ratificare, acceptare, aprobare sau aderarea statelor și pentru
confirmarea formală sau aderarea organizațiilor de integrare
economică regională care sunt părți la Convenția-cadru
a OMS pentru controlul tutunului. Acesta este deschis aderării din ziua următoare
datei de la care protocolul este închis pentru semnare. Instrumentele de
ratificare, de acceptare, de aprobare, de confirmare formală sau de
aderare se depun la depozitar. 2.
Orice organizație de integrare economică
regională care devine parte fără ca vreunul dintre statele sale
membre să fie parte face obiectul tuturor obligațiilor prevăzute
în prezentul protocol. În cazul în care unul sau mai multe state membre ale
unei organizației sunt părți la prezentul protocol, organizația
și statele sale membre stabilesc responsabilitățile ce le revin
pentru îndeplinirea obligațiilor cuprinse în prezentul protocol. În astfel
de cazuri, organizația și statele membre nu sunt abilitate să își
exercite concomitent drepturile ce le revin în temeiul prezentului protocol. 3. Organizațiile
de integrare economică regională își declară, în
instrumentele de confirmare formală sau în instrumentele de aderare, sfera
de competență cu privire la domeniile reglementate de prezentul
protocol. Aceste organizații informează și depozitarul în
legătură cu orice modificare importantă a sferei lor de competență.
La rândul său, depozitarul informează părțile în acest sens. Articolul 45 Intrarea în vigoare 1. Prezentul protocol intră în
vigoare în a nouăzecea zi de la data depunerii la depozitar a celui de-al
patruzecilea instrument de ratificare, de acceptare, de aprobare, de confirmare
formală sau de aderare. 2. Pentru fiecare parte la Convenția-cadru
a OMS pentru controlul tutunului care ratifică, acceptă, aprobă
sau confirmă prezentul protocol în mod formal sau aderă la acesta
după îndeplinirea condițiilor stabilite la alineatul (1) pentru
intrarea în vigoare, prezentul protocol intră în vigoare în a
nouăzecea zi de la data depunerii instrumentului său de ratificare,
de acceptare, de aprobare, de aderare sau de confirmare formală. 3. În sensul
prezentului articol, niciun instrument depus de o organizație de integrare
economică regională nu este considerat ca adăugându-se celor
depuse de statele membre ale organizației respective. Articolul 46 Depozitar Depozitarul prezentului protocol este Secretarul General al
Organizației Națiunilor Unite. Articolul 47 Texte autentice Originalul prezentului protocol, ale cărui versiuni în
limbile arabă, chineză, engleză, franceză, rusă și
spaniolă sunt autentice în egală măsură, se depune la
Secretarul general al Organizației Națiunilor Unite. [1] JO
L 312, 15.6.2004, p. 8. [2] JO L172,
5.7.2001, p. 1. [3] JO L 190,
18.7.2002, p. 1. [4] JO L 196,
2.8.2003, p. 45. [5] JO L 328,
2.11.2006, p. 59. [6] Actul Consiliului 2000/C 197/01 din 29 mai 2000 de elaborare, în
temeiul articolului 34 din
Tratatul privind Uniunea Europeană, a Convenției privind
asistența judiciară reciprocă în materie penală între
statele membre ale Uniunii Europene, JO C 197, 12.7.2000, p. 1. [7] JO L 323,
10.7.2009, p. 20. [8] JO C 24,
23.1.1998, p. 1. [9] JO L 386,
29.12.2006, p. 89. [10] JO L 312,
15.6.2004, p. 8. [11] Dacă este cazul,
părțile pot să facă trimitere în acest scop la Sistemul
armonizat de denumire și codificare a mărfurilor al Organizației
Mondiale a Vămilor. [12] Dacă este cazul, național sau intern se referă, de
asemenea, la organizațiile de integrare economică regională. [13] Schimbul securizat de informații
între două părți înseamnă un schimb ce nu poate fi
interceptat sau falsificat. Cu alte
cuvinte, informațiile schimbate între cele două părți nu
pot fi citite sau modificate de către un terț.