COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Plan de acțiune pentru reducerea capturilor accidentale de păsări marine în uneltele de pescuit /* COM/2012/0665 final */
COMUNICARE A COMISIEI CĂTRE
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIU Plan de acțiune pentru reducerea
capturilor accidentale de păsări marine în uneltele de pescuit 1. INTRODUCERE Interacțiunile dintre pescuit și
păsările marine sunt frecvente și foarte răspândite și
au ca rezultat niveluri de mortalitate accidentală a păsărilor
marine care reprezintă o amenințare gravă pentru numeroase
populații și au un efect negativ asupra productivității
și a rentabilității pescuitului. Măsurile de gestionare actuale pentru
protejarea păsărilor marine sunt prevăzute într-o gamă
largă de texte legislative din domeniul pescuitului și al mediului,
precum și într-o serie de convenții și acorduri
internaționale. Aceste măsuri au fost însă în mare parte
ineficiente în ceea ce privește reducerea capturilor accidentale de
păsări marine, cu excepția unor cazuri izolate în apele externe.
Planul de acțiune
prevăzut în prezenta comunicare (PA-UE) urmărește să
asigure un cadru de gestionare pentru a reduce capturile accidentale de
păsări marine la cel mai scăzut nivel posibil. Acest obiectiv
este conform cu cele ale noii politici comune în domeniul pescuitului (PCP),
care vizează trecerea la o gestionare a ecosistemelor care să acopere
toate componentele ecosistemului, inclusiv păsările marine. El este
compatibil totodată și cu cadrul Planului de acțiune
internațional pentru reducerea capturilor accidentale de păsări
marine în cadrul activităților de pescuit cu paragate[1], adoptat în 1999 de Comitetul pentru pescuit al Organizației
pentru Alimentație și Agricultură (FAO) a ONU. 2. Capturile accidentale și reducerea acestora Avizul primit de la ICES în 2008[2]
(actualizat în 2009 și 2010[3]) indică o
insuficiență a datelor privind distribuția speciilor de
păsări marine, vulnerabilitatea la amenințări, starea de
conservare generală și nivelurile capturilor accidentale. Acest lucru
reprezintă o provocare pentru evaluarea impactului pescuitului asupra
acestor specii și reflectă lipsa unei monitorizări și
raportări sistematice a capturilor accidentale de păsări marine.
Cu toate acestea, datele disponibile indică faptul că mortalitatea
păsărilor marine atinge niveluri ridicate în mai multe zone de
pescuit din UE. Potrivit estimărilor recente3, capturile accidentale realizate de flota
de pescuit a UE se ridică la aproximativ 200 000 de păsări
marine pe an în apele UE, în timp ce un raport întocmit de Birdlife
International[4]
estimează că totalul capturilor accidentale în cadrul
activităților de pescuit cu paragate este de cel puțin
160 000, ajungând până la 320 000 de păsări pe an. Cel
puțin 49 de specii (25 în apele UE și 24 în alte ape) sunt
clasificate ca având o stare de conservare îngrijorătoare, fie la nivel
mondial, fie la nivelul populației locale. Datele arată totodată
că paragatele[5]
și plasele fixe[6]
sunt uneltele responsabile de cea mai mare parte a capturilor accidentale de
păsări marine, deși au fost raportate capturi accidentale
și în cadrul pescuitului cu traul[7]
și cu plasă-pungă[8].
2.1. Paragate Potrivit rapoartelor ICES, cel puțin 20 de specii de
păsări marine interacționează cu pescuitul cu paragate în
apele UE, în principal în cadrul pescuitului cu paragate pelagice și de
fund din Marea Mediterană și al pescuitului cu paragate pelagice din
Atlanticul de Nord-Est (Gran Sol), deși ICES3
raportează capturi accidentale de păsări marine în aproape toate
activitățile de pescuit cu paragate ale UE. Patru specii se disting
prin starea lor de conservare îngrijorătoare, cu o frecvență a
capturilor în paragate de la moderată până la ridicată în raport
cu populațiile lor. Furtunarul de Baleare este clasificat de către
IUCN drept specie grav amenințată cu dispariția, ceea ce înseamnă
că a fost evaluat ca având un risc foarte ridicat de dispariție în
sălbăticie. Alte trei specii - furtunarul cenușiu, furtunarul
estic și pescărușul Audouin - sunt clasificate ca potențial
amenințate, ceea ce înseamnă că populația este în declin
relativ rapid la nivel mondial. Pe lângă aceste specii, alte cinci sunt
enumerate în Directiva „Păsări”[9] ca având o stare de conservare
necorespunzătoare, care necesită „măsuri speciale de
conservare” din cauza reducerii populațiilor locale. Printre acestea se numără furtunarul
mediteraneean și pescărușul cu cap negru în Marea
Mediterană și pescărușul cu trei degete, alca cu
oglindă și furtunarul în Atlanticul
de NE[10].
Pentru toate aceste specii, au fost raportate niveluri ridicate ale capturilor
accidentale2,10. Mai multe alte specii – pescărușul
cu picioare galbene în Marea Mediterană și fulmarul, furtunarul mare
și gâsca de mare în Atlanticul de Nord-Est - prezintă niveluri
ridicate ale capturilor accidentale, iar ICES raportează că
numărul de indivizi capturați în cadrul activităților de
pescuit cu paragate este în sine o sursă de îngrijorare, chiar dacă
populațiile acestor specii sunt relativ stabile2,3. 2.2. Plase fixe Plasele fixe, care includ setcile, plasele de
încurcare și setcile cu sirec, sunt utilizate pe scară largă în
apele UE. Pescuitul cu plase fixe tinde să fie sezonier și poate
afecta o gamă largă de specii de păsări marine, dar cele
mai susceptibile să fie prinse în plase sunt speciile de coastă care
își caută hrana pe fundul apei sau care plonjează la mică
adâncime pentru a urmări prada prin coloana de apă. Multe dintre
zonele de pescuit din Marea Baltică și Marea Nordului sunt zone
importante de alimentare, de odihnă, de schimbare a penelor și de
iernat pentru păsări marine care sunt prezente numai în afara
perioadei de reproducere (pe timpul iernii). Aceasta înseamnă că
impactul capturilor accidentale asupra populațiilor de păsări
marine depinde în mod direct de suprapunerea temporală a
activităților de pescuit cu plase fixe și a prezenței
acestor specii. Informațiile disponibile cu privire la capturile accidentale de
păsări marine în plase fixe nu sunt suficiente pentru a permite
formarea unei imagini de ansamblu privind amploarea impactului asupra
populațiilor de păsări marine la nivelul UE. O analiză
recentă[11] a capturilor accidentale de păsări marine din Marea
Baltică (în special în partea de est) și Marea Nordului a estimat
capturile anuale cumulate (alcătuite în principal din cufundari, corcodei,
ferăstrași, rațe scufundătoare, pinguini nordici și
cormorani) la 90 000-200 000 de păsări ucise anual în
regiune din cauza pescuitului cu plase fixe. Multe dintre speciile
amenințate sunt rare în regiune și beneficiază de protecție
juridică internațională. Eiderul lui Steller este clasat drept
vulnerabil de către IUCN și este inclus în anexa 1 la Directiva
„Păsări” a UE, alături de cufundarul cu gușă roșie,
cufundarul polar, corcodelul de iarnă și ferestraș. Alte specii
sunt enumerate în Directiva „Păsări” și evaluate de Birdlife ca
fiind „specii de interes european”10. În afara Mării Baltice și a
Mării Nordului, există și alte zone în care s-a semnalat că
mortalitatea păsărilor marine cauzată de pescuitul cu plase fixe
reprezintă o problemă. În nord-vestul Spaniei, în subzona ICES IX, a
fost observată o mortalitate ridicată a cormoranului moțat
și a Uria aalge ibericus3,
în timp ce în Marea Mediterană, conform informațiilor disponibile,
plasele fixe reprezintă o amenințare pentru subspeciile de cormoran
moțat și mai multe specii de furtunar3. 2.3. Alte unelte Pentru unelte precum traulele și
plasele-pungă există puține estimări fiabile ale
nivelurilor capturilor accidentale în apele UE. Un studiu a estimat că
aproximativ 780 de gâște de mare au fost capturate în cursul
activităților de pescuit cu traul pelagic desfășurate în
nordul și nord-estul coastelor Scoției3
și au fost semnalate și alte cazuri izolate de capturi accidentale
cauzate de pescuitul cu traul. Există tot mai multe dovezi că
plasele-pungă pot efectua capturi accidentale semnificative de specii
precum furtunarul. O anchetă pe bază de chestionar efectuată în
2008/2009 în porturile portugheze a arătat că plasele-pungă au
efectuat cea mai mare parte (45%) din capturile de furtunar de Baleare din
regiune, comparativ cu orice alte unelte de pescuit, inclusiv paragatele
și plasele fixe3. 2.4. Capturi accidentale în apele
din afara UE În apele externe, paragatele și traulele
sunt responsabile pentru un număr mare de capturi accidentale de
păsări marine, fapt care dă naștere unei îngrijorări
generalizate cu privire la efectele ecologice pe termen lung asupra
populațiilor. În prezent, din cele 61 de specii care
interacționează cu pescuitul, se estimează că aproape
jumătate sunt amenințate cu dispariția, inclusiv 17 specii de
albatroși la nivel mondial, numărul de albatroși uciși
anual ridicându-se la aproximativ 100 0004.
Alte 7 specii de petrei enumerate în Acordul privind conservarea
albatroșilor și a petreilor (ACAP) se confruntă cu
amenințări similare[12]. O excepție notabilă o
reprezintă Antarctica, unde o evaluare cuprinzătoare a problemei,
efectuată anual de către CCAMLR[13],
a indicat o reducere a capturilor accidentale cu peste 99% după
introducerea unor măsuri în acest sens. În
cadrul altor activități de pescuit cu paragate, s-au observat
îmbunătățiri și cazurile de pescuit INN s-au redus
considerabil, însă există indicii că nivelul capturilor
accidentale rămâne în continuare nesustenabil. Recomandările
recente adoptate de ICCAT[14]
și IOTC[15]
care consolidează măsurile actuale de atenuare în pescuitul de ton cu
paragate sunt binevenite și trebuie extinse și la alte
organizații regionale de gestionare a pescuitului (ORGP). În pescuitul cu traul, se raportează un
număr tot mai mare de păsări marine ucise în emisfera
sudică și în cea nordică. De exemplu, datele colectate în
2004-2005 pentru flota sud-africană de pescuit merluciu indicau un total
al capturilor accidentale anuale de aproximativ 18 000 de păsări3. Nu există date privind nivelul capturilor accidentale de
păsări marine cu alte unelte, cum sunt plasele-pungă, în apele
externe. 2.5. Măsuri de atenuare Au fost elaborate
o serie de măsuri de atenuare. Unele dintre acestea s-au dovedit a fi
foarte eficace în reducerea capturilor accidentale de păsări marine.
Aceste măsuri pot fi împărțite în măsuri specifice pe
metodă de pescuit și măsuri cu aplicabilitate generală
pentru mai multe unelte de pescuit. Majoritatea au fost elaborate cu scopul de
a reduce capturile accidentale în cadrul activităților de pescuit cu
paragate și pot fi împărțite în patru categorii principale: (1)
Evitarea pescuitului în zonele și/sau în
perioadele în care interacțiunile cu păsări marine sunt cele mai
probabile și mai intense (lansări pe timp de noapte, închideri ale
zonelor și sezoniere). (2)
Limitarea accesului păsărilor la
cârligele cu momeală (fire lestate și lansare laterală). (3)
Împiedicarea păsărilor să apuce
cârligele cu momeli (parâme cu banderole pentru alungarea păsărilor
și dispozitive acustice de intimidare). (4)
Reducerea atractivității sau a
vizibilității cârligelor cu momeli (aruncarea de deșeuri de
pește și momeli artificiale). Cercetările[16] au arătat că se pot
obține beneficii utilizând aceste măsuri în cadrul
activităților de pescuit cu paragate, sub forma reducerii costurilor
directe generate de pierderea momelilor din cauza păsărilor marine,
de deteriorarea capturilor de pește de către aceste păsări
și de distrugerea directă a uneltelor cauzată de
păsările marine. Există însă și beneficii la nivelul
costurilor indirecte de pe urma reducerii capturilor pierdute din cauza
prinderii păsărilor marine în cârligele cu momeli care ar fi permis,
în mod normal, capturarea peștelui. Măsurile de atenuare testate în cadrul
activităților de pescuit cu plase fixe sunt mai puține la
număr. Au fost propuse și testate două metode pentru alertarea
păsărilor marine cu privire la prezența plaselor fixe și
evitarea ciocnirilor[17].
O metodă constă în sporirea vizibilității plaselor (alerte
vizuale), iar cealaltă în atașarea la plase a unor dispozitive
acustice de intimidare (emițătoare de impulsuri acustice). Ciocnirile
de plasele fixe pot fi reduse și prin fixarea plaselor mai jos de
adâncimea de scufundare a păsărilor marine. Niciuna dintre aceste
metode nu este utilizată pe scară largă în prezent. S-a demonstrat că parâmele cu banderole,
utilizate în pescuitul cu paragate, în asociere cu gestionarea aruncării
de deșeuri de pește în timpul lansării și al
ridicării, sunt eficiente pentru reducerea interacțiunilor și a
mortalității păsărilor marine în pescuitul cu traul.
Reducerea numărului de păsări marine care se încurcă în
plasele traulelor este mai dificilă, dar în cadrul CCAMLR s-a demonstrat
că mortalitatea păsărilor marine în aceste circumstanțe
poate fi aproape eliminată prin măsuri simple, cum ar fi legarea
plaselor[18].
2.6. Cadrul de politici 2.6.1. PCP Planul de acțiune al UE este aliniat la
obiectivul primordial al PCP[19],
care subliniază necesitatea de a reduce la minimum impactul
activităților de pescuit asupra ecosistemelor marine (inclusiv asupra
păsărilor marine) și de a pune în aplicare treptat o abordare
ecosistemică a gestionării pescuitului. În cadrul reformei PCP[20], aflate în prezent în curs de
elaborare, Comisia a reafirmat acest angajament și vizează realizarea
acestui obiectiv prin intermediul mai multor elemente ale pachetului de
reformă: ·
O nouă abordare regionalizată a
măsurilor tehnice pentru a permite adaptarea măsurilor de atenuare la
activități de pescuit specifice. Această abordare va avea nevoie
de timp pentru a fi elaborată, iar conținutul final depinde de
rezultatul reformei, dar ar trebui să fie finalizată până în
2016. Între timp, atunci când este necesar și urgent, pot fi incluse în
planurile multianuale de gestionare măsuri de atenuare deja disponibile
și care și-au dovedit eficiența. ·
Noul program multianual al UE pentru colectarea
datelor (DCMAP) care ar trebui introdus în 2014. În prezent au loc
discuții privind oportunitatea includerii monitorizării altor
componente ale ecosistemului, printre care și păsările marine.
Este nevoie încă de contribuții ale experților și de o
evaluare a costurilor unei astfel de extinderi a cadrului actual de colectare a
datelor. Cu toate acestea, colectarea și raportarea sistematică a
datelor privind capturile accidentale de păsări marine rămân
esențiale pentru soluționarea acestei probleme. ·
Sprijin financiar pentru noile măsuri furnizat
în cadrul actualului Fond european pentru pescuit (FEP) și al noului Fond
european pentru pescuit și afaceri maritime (FEPAM)[21]. Noul FEPAM ar trebui introdus
în 2014 și ar urma să furnizeze ajutor pentru dezvoltarea și
utilizarea măsurilor de atenuare, pentru proiecte pilot și testarea
tehnologiilor de monitorizare alternative, de exemplu CCTV. ·
Angajamentul luat de Comisie în recenta Comunicare
privind dimensiunea externă a PCP[22]
de a-și asuma un rol mai activ în cadrul ORGP și de a încerca să
remedieze situația actuală caracterizată de respectarea
insuficientă a măsurilor de conservare și gestionare. 2.6.2. Legislația în domeniul
mediului Planul de acțiune al UE depinde de unele
părți ale acquis-ului de mediu al UE, mai exact de Directivele
„Păsări”9 și „Habitate”[23]
și de Directiva-cadru privind strategia pentru mediul marin[24]. Implementarea integrală
a acestor directive face parte din răspunsul UE la angajamentele asumate
în cadrul Convenției Națiunilor Unite privind diversitatea
biologică[25]
și este consolidată prin angajamentul luat de șefii de stat de
„a stopa pierderea biodiversității [în UE] până în 2010”; ea
este reamintită totodată și în Strategia UE în domeniul
biodiversității până în 2020[26]. Măsura principală
prevăzută în Directiva „Păsări” este un plan general de
protecție pentru toate păsările sălbatice, care interzice
diverse acte, printre care, cu o relevanță specială pentru
domeniul pescuitului, uciderea sau capturarea deliberată, indiferent de
metoda utilizată[27].
Directivele „Păsări”și „Habitate” stabilesc totodată
rețeaua de zone protejate Natura 2000, care cuprinde siturile desemnate în
temeiul directivelor în cauză – arii de protecție specială (APS)
instituite în temeiul Directivei „Păsări” și arii speciale de
conservare (ASC) instituite în temeiul Directivei „Habitate”. Din februarie
2011 au fost instituite în total, în conformitate cu Directiva
„Păsări”, 936 de APS în zonele marine, care acoperă o
suprafață de 122 000 km². Directiva-cadru privind strategia pentru
mediul marin urmărește să asigure coerența dintre diferite
politici și să promoveze integrarea preocupărilor legate de
mediu în alte politici, cum ar fi PCP. Potrivit acestei directive,
protecția păsărilor marine este recunoscută ca o
condiție care va contribui la atingerea stării ecologice bune.
Punerea sa în aplicare este o obligație legală în temeiul TFUE, iar
directiva prevede implicit măsuri speciale pentru protejarea
păsărilor marine. În contextul directivei respective și al
PA-UE, problema capturilor accidentale de păsări marine este
acoperită totodată în cadrul convențiilor privind mările
regionale referitoare la mediul marin, mai precis OSPAR[28], HELCOM[29] și Convenția de la
Barcelona[30].
2.6.2.1. Politica externă În apele externe, ORGP rămân
esențiale pentru conservarea și gestionarea păsărilor
marine, ele având competențe explicite, conferite prin Acordul
Organizației Națiunilor Unite privind stocurile de pește (UNFSA)[31], pentru reducerea la minimum a
capturilor accidentale în zonele lor de pescuit. Până în prezent,
majoritatea ORGP-urilor au adoptat diverse tipuri de măsuri de atenuare
menite să evite mortalitatea păsărilor marine în cadrul activităților
de pescuit cu paragate. În calitate de parte contractantă la mai multe
ORGP, UE este obligată să pună în aplicare măsurile
respective. De asemenea, UE și-a luat o serie de
angajamente legate de principiile dezvoltării durabile și altele
legate mai specific de gestionarea resurselor oceanice comune, inclusiv a
speciilor a căror conservare este amenințată, care sunt
relevante pentru PA-UE. Printre acestea se numără: –
Convenția Națiunilor Unite privind
dreptul mării (UNCLOS)[32]
–
Convenția Națiunilor Unite privind
diversitatea biologică (CBD)[33]
–
Convenția privind conservarea speciilor
migratoare de animale sălbatice (cunoscută și sub denumirea de
CMS sau Convenția de la Bonn)[34] Sub auspiciile CMS, există un acord
privind conservarea albatroșilor și a petreilor (ACAP)[35]. Este vorba de un tratat
internațional obligatoriu din punct de vedere juridic, al cărui
obiectiv este de a atinge și a menține o stare de conservare
favorabilă pentru albatroși și petrei răspunzând
amenințărilor de pe uscat și din larg, capturile accidentale
fiind indiscutabil principala amenințare pentru acest grup de specii. 3. Planul de acțiune al UE
(PA-UE) Obiectivul PA-UE este de a reduce la
minimum și, dacă este posibil, de a elimina capturile accidentale de
păsări marine efectuate de către navele UE care pescuiesc în
apele din UE și din afara UE și de navele din țări
terțe care pescuiesc în apele UE, acordându-se prioritate acțiunilor
care vizează indivizii aparținând unui număr de cel puțin
49 de populații amenințate. Pentru
alte păsări marine ale căror populații sunt stabile,
însă sunt afectate de niveluri îngrijorătoare ale capturilor
accidentale, este necesar ca, într-o primă etapă către
eliminarea completă a capturilor accidentale, nivelurile acestora să
fie reduse. Alte obiective specifice: (1)
identificarea și remedierea punctelor slabe
și a incoerențelor măsurilor de gestionare actuale, atât în
apele UE, cât și în apele din afara UE; (2)
consolidarea și colectarea de date
esențiale pentru a stabili amploarea capturilor accidentale de
păsări marine și riscul pe care acestea îl reprezintă în
special pentru populațiile speciilor identificate ca având o stare de
conservare îngrijorătoare; (3)
reducerea la minimum a capturilor accidentale de
specii a căror stare de conservare este îngrijorătoare la niveluri
care elimină amenințarea pentru populațiile acestor specii prin
punerea în aplicare a unor măsuri corespunzătoare de atenuare; (4)
sensibilizarea pescarilor cu privire la problema pe
care o reprezintă capturile accidentale de păsări marine și
încurajarea acestora în vederea adoptării unor măsuri de atenuare; (5)
rezolvarea dificultăților care încă
subzistă în legătură cu măsurile de atenuare aplicabile
activităților de pescuit cu paragate și introducerea unor
măsuri de atenuare eficiente pentru alte unelte de pescuit, în special
pentru plasele fixe. 3.1. Domeniu de aplicare și
structură Abordarea utilizată de PA-UE va fi cea a
unei gestionări adaptabile, recomandând acțiuni în domenii și
activități de pescuit în care se constată capturi accidentale de
păsări marine. Planul oferă un cadru pentru obținerea unei
imagini clare și cuprinzătoare a amplorii capturilor accidentale de
păsări marine în cadrul activităților de pescuit din UE
și identifică acțiunile necesare pentru a introduce măsuri
de atenuare și de gestionare care să permită aplicarea unei
abordări coerente și eficiente în vederea reducerii la minimum a
acestei probleme. Domeniul de aplicare
al PA-UE acoperă toate navele UE care pescuiesc în apele Uniunii și
navele aflate sub pavilionul UE care pescuiesc în apele externe. În apele UE,
acțiunile desfășurate în cadrul PA-UE vor fi susținute prin
aplicarea mai multor măsuri de gestionare a pescuitului în ariile de
protecție specială create în temeiul Directivei „Păsări”
(articolul 4). Statele membre vor fi încurajate să adopte măsuri
similare în cadrul rețelei de arii de importanță
avifaunistică (AIA)[36]. Utilizarea demonstrabilă a unor unelte de pescuit mai puțin
periculoase pentru păsările marine ar trebui să fie o
condiție prealabilă pentru accesul la posibilitățile de
pescuit în zonele în care păsările marine sunt o caracteristică
pertinentă și în care capturile accidentale le amenință
starea de conservare. Pentru a asigura o
abordare coerentă între politica internă și cea externă a
UE în domeniul pescuitului în ceea ce privește păsările marine,
Uniunea va veghea ca organismele internaționale competente să
consolideze aceste măsuri prin facilitarea adoptării lor de către
pescari, integrarea monitorizării capturilor accidentale de
păsări marine în programe de observare (acolo unde acest lucru nu a
fost deja realizat) și promovarea celor mai bune practici pentru flotele
din afara UE. Consiliul consultativ regional
pentru flota de lungă distanță (LDRAC) are rolul de a sprijini
executarea acestei sarcini. 3.2. Definirea problemei Una dintre cele mai mari provocări pentru
implementarea PA-UE este în primul rând de a stabili cazurile în care capturile
accidentale de păsări marine constituie o problemă.
Informațiile existente, cum ar fi listele IUCN și datele raportate în
temeiul Directivei „Păsări”, sunt cele mai credibile surse pentru a
identifica activitățile de pescuit în cazul cărora sunt necesare
măsuri urgente, însă aceste informații sunt limitate. Ele nu
permit realizarea unei evaluări exacte și realiste a
populațiilor de păsări marine și a impactului capturilor
accidentale asupra acestora. Aceasta înseamnă că definirea unor
obiective de gestionare clare este problematică pentru majoritatea
activităților de pescuit. Planul de acțiune internațional al
FAO pentru păsările marine1 nu definește în mod
generic ce anume constituie o „problemă” în materie de capturi
accidentale, însă recomandă să se efectueze o evaluare pe baza
următoarelor elemente: (a)
amploarea capturilor accidentale de
păsări marine (rată sau număr); (b)
speciile care sunt capturate accidental și
starea lor de conservare; (c)
suprapunerea spațială și
temporală a efortului de pescuit cu păsările marine; și (d)
evoluția populațiilor de păsări
marine care ar putea fi afectate de capturile accidentale. Evaluarea ar trebui să se bazeze pe toate
datele disponibile, inclusiv pe datele privind capturile accidentale colectate
de observatorii din larg, pe datele privind păsările marine și
pe alte informații disparate care pot fi primele indicii ale unei probleme
mai generalizate. Programele de observare reprezintă cea mai bună
sursă de date, dar nu este realist să se instituie programe specifice
privind capturile accidentale de păsări marine în
activitățile de pescuit din UE, exceptând probabil pescuitul în apele
externe în care aceste programe au caracter obligatoriu. Prin urmare, este
necesar să fie elaborate alte abordări, precum și criteriile
utilizate pentru a defini ce anume constituie o „problemă”. Ca
acțiune în cadrul PA‑UE, Comisia va solicita organismului
științific competent să actualizeze informațiile existente
și să examineze ce criterii și indicatori biologici (de exemplu,
PBR[37]
sau BPUE[38])
ar putea fi utilizați pentru a defini o problemă și a stabili
obiective de gestionare. 3.3. Cercetare, formare,
educație și sensibilizare În cadrul
orientărilor tehnice privind cele mai bune practici[39], FAO subliniază
importanța cercetării, în special pentru elaborarea unor măsuri
de atenuare, ca parte a unui plan de acțiune. Lucrările de cercetare
ar trebui să încurajeze inovarea prin colaborare cu industria pescuitului,
oamenii de știință, organizațiile neguvernamentale de mediu
și responsabilii de gestionarea resurselor. Ele trebuie să fie
robuste din punct de vedere științific, dar și să examineze
modalitatea cea mai eficientă de a traduce rezultatele în măsuri de
atenuare. FAO subliniază, de asemenea, necesitatea
de a institui programe în domeniul educației și formării pentru
sensibilizarea pescarilor, a organizațiilor reprezentative din sector
și a altor grupuri relevante cu privire la necesitatea de a soluționa
problema capturilor accidentale de păsări marine. La nivelul UE,
consiliile consultative regionale au un rol vital în dezvoltarea acestor
programe, în timp ce la nivel internațional, UE va sprijini crearea
și consolidarea unor programe educative și de sensibilizare pentru
pescari în zonele prioritare din punctul de vedere al capturilor accidentale de
păsări marine. Cercetarea, formarea și educația și
măsurile de sensibilizare sunt incluse ca parte integrantă a PA-UE. 3.4. Acțiuni în cadrul PA-UE Anexa I enumeră acțiunile din cadrul
PA pe obiective specifice, părțile responsabile pentru fiecare
acțiune și calendarul prevăzut pentru realizarea acestor
acțiuni. 3.5. Raportare și evaluare PA-UE prevede că statele membre trebuie
să prezinte Comisiei, din doi în doi ani, rapoarte privind nivelul
capturilor accidentale de păsări marine observate pe tip de pescuit
și de unealtă, implementarea unor eventuale măsuri de atenuare
și eficacitatea acestora. Comisia, în colaborare cu organismul
științific competent, va elabora un model standard de raport pentru a
înlesni comunicarea informațiilor de către statele membre, acesta
putând fi utilizat și pentru a facilita accesul la date al publicului
larg. Pe baza acestor rapoarte, Comisia va efectua o
evaluare intermediară a PA-UE după al doilea raport și va
elabora o comunicare către Parlamentul European și Consiliu cu
privire la punerea în aplicare a planului pe baza acestor informații. Organismul științific competent,
după caz, va fi invitat să contribuie la această evaluare. Mai
concret, ICES va fi invitat să furnizeze estimări ale
populațiilor și ale capturilor accidentale pentru speciile a căror
stare este îngrijorătoare. Aceste date privind populația sunt
revizuite în mod regulat de către Grupul de lucru al ICES pentru ecologia
păsărilor marine (WGSE). În acest mod vor fi disponibile valori de
referință privind populațiile, care vor putea fi comparate cu
nivelurile capturilor accidentale, permițând astfel evaluarea amplorii
problemei pe specie de păsări marine și activitate de pescuit. Comisia va realiza o revizuire și
evaluare completă a PA-UE după cel de-al patrulea raport (opt ani) de
punere în aplicare și îl va actualiza în consecință.
Această revizuire urmează să fie programată astfel încât
să coincidă cu obligația prevăzută de Directiva-cadru
privind strategia pentru mediul marin de a obține o stare ecologică
bună a ecosistemelor marine până în 2020. În conformitate cu articolul 12 din Directiva
„Păsări”, statele membre trebuie să prezinte un raport din trei
în trei ani cu privire la aplicarea dispozițiilor de drept intern adoptate
în temeiul directivei. Dacă este cazul, statele membre pot folosi aceste
rapoarte ca sursă de date (de exemplu, estimări ale populațiilor
de păsări marine) pentru evaluarea eficacității PA. 4. CONCLUZII PA-UE este compus dintr-o gamă largă
de elemente, cuprinzând acțiuni recomandate, consolidarea
dispozițiilor existente și includerea anumitor elemente în
regulamentele viitoare. O parte dintre aceste măsuri pot fi implementate
la nivelul Uniunii, în timp ce altele necesită intervenția statelor
membre sau aprobarea ORGP. În plus, PA-UE prevede atât acțiuni care pot fi
puse în aplicare imediat, cât și acțiuni care necesită un
angajament pe termen lung, pe baza datelor și a avizelor
științifice disponibile. Calendarul implementării planului de
acțiune va depinde așadar de contribuțiile tuturor
părților implicate. Comisia prezintă acest PA-UE Consiliului
și Parlamentului și le încurajează să îl aprobe în
întregime. Anexa I
Lista acțiunilor PA-UE Obiectivul specific nr. 1: Identificarea și remedierea punctelor slabe și a incoerențelor măsurilor de gestionare actuale, atât în apele UE, cât și în apele din afara UE. Acțiune || Parte responsabilă || Calendar Analiza criteriilor care ar putea fi utilizate pentru a defini ce anume constituie o problemă în materie de capturi accidentale de păsări marine || COM în colaborare cu organisme științifice || Primul trimestru din 2013 Continuarea desemnării rețelei APS, inclusiv prin folosirea AIA pentru a identifica APS potențiale || SM, COM || Continuu Continuarea dezvoltării și a implementării măsurilor de gestionare a pescuitului pentru protejarea păsărilor marine în APS desemnate în temeiul Directivei „Păsări”, în alte zone marine protejate, inclusiv cele stabilite în țări și teritorii de peste mări, precum și în AIA, și extinderea acestora în alte mări, în cazul în care este necesar || SM, COM || Continuu Reexaminarea măsurilor actuale de monitorizare și de atenuare pentru protejarea păsărilor marine în cadrul ORGP și evaluarea nivelului de respectare a măsurilor actuale || SM, COM, ORGP, LDRAC || Continuu Încurajarea ORGP, atât prin cereri directe, cât și prin intermediul FAO, să elaboreze propriile planuri naționale/regionale de acțiune, în concordanță cu Orientările tehnice ale FAO privind cele mai bune practici || COM, ORGP || Continuu Garantarea, în măsura posibilului, a faptului că măsurile de atenuare utilizate de navele UE care pescuiesc în apele externe sunt utilizate și de către navele care arborează pavilionul unor state terțe, dar care sunt deținute sau controlate de către proprietari și operatori având sediul în statele membre || COM, SM, ORGP, LDRAC || Continuu Propunerea uneia sau a mai multor recomandări specifice în acordul semnat cu statele costiere pentru ca navele din afara UE care pescuiesc în apele UE să adopte măsuri de atenuare și să prezinte rapoarte privind capturile accidentale de păsări marine || COM || Cel târziu la sfârșitul anului 2013 Obiectivul specific nr. 2: Colectarea de date esențiale pentru a stabili amploarea capturilor accidentale de păsări marine, în special în activitățile/zonele de pescuit din UE și din apele din afara UE pentru care informațiile sunt limitate, disparate și/sau nu sunt disponibile. Acțiune || Parte responsabilă || Calendar Revizuirea datelor disponibile privind capturile accidentale, validarea surselor de informații și identificarea activităților de pescuit unde sunt necesare acțiuni de follow-up care să includă investigații mai amănunțite || SM, COM, în colaborare cu organisme științifice || Cel târziu la sfârșitul anului 2013 Adoptarea unei abordări precaute atunci când datele privind capturile accidentale de păsări marine lipsesc sau sunt incerte și asigurarea unei monitorizări mai largi a activităților de pescuit incluse în această categorie (pe termen scurt, programele de observare ar trebui să acopere minimum 10% din activitățile de pescuit) || SM || După evaluarea inițială Garantarea faptului că observatorii care se îmbarcă în mod sistematic pe nave care pescuiesc în apele externe înregistrează corect capturile accidentale de păsări marine. || SM, ORGP || Continuu Garantarea faptului că datele observatorilor sunt transmise sistematic secretariatului ORGP pertinente și Comisiei pentru a facilita analiza datelor din programele de observare || SM, ORGP, COM || Continuu Stabilirea unui model standard de raport pentru înregistrarea capturilor accidentale de păsări marine în mod voluntar și menținerea unei baze de date a capturilor accidentale de păsări marine în activitățile de pescuit ale UE pe baza informațiilor furnizate de către statele membre || COM în colaborare cu ICES || Sfârșitul anului 2012 Examinarea posibilității de a încorpora monitorizarea păsărilor marine în noul cadru de colectare a datelor || COM || Începutul anului 2014 Obiectivul specific nr. 3: Implementarea unor măsuri de atenuare atunci când informațiile indică existența unor capturi accidentale de păsări marine. Acțiune || Parte responsabilă || Calendar Aplicarea unor măsuri de atenuare testate în activitățile de pescuit cu paragate din Gran Sol, Marea Mediterană și apele din afara UE (dacă această obligație nu există deja). În aceste activități de pescuit, ar trebui utilizate cel puțin două dintre următoarele măsuri de atenuare: – lansare pe timp de noapte cu iluminare minimă a punții – parâme pentru sperierea păsărilor (tori lines) – lestarea firelor Măsurile de atenuare trebuie să fie conforme cu standardele tehnice minime prevăzute în orientările BirdLife și ACAP[40]. || COM, SM, ORGP || Cel târziu la sfârșitul anului 2013 Promovarea adoptării unor măsuri de atenuare la nivel internațional, atunci când este necesar și dacă nu sunt deja aplicabile. || COM || Continuu Evaluarea și implementarea măsurilor de atenuare aplicabile pescuitului cu plase fixe în Marea Baltică, estul Mării Nordului și apele occidentale în care capturile accidentale de păsări marine sunt bine documentate || SM || Cel târziu la sfârșitul anului 2013 Recomandarea ca toate navele să pună în aplicare o gestionare a deșeurilor de pește/capturilor aruncate înapoi în mare conform orientărilor privind cele mai bune practici[41] || SM || Cel târziu la sfârșitul anului 2013 Pe baza unei reexaminări a ORGP, propunerea unor măsuri suplimentare de atenuare și de îmbunătățire a monitorizării în cadrul ORGP || COM, SM, ORGP, LDRAC || Continuu Propunerea includerii unor măsuri de atenuare relevante în conformitate cu regulamentul privind măsurile tehnice în curs de elaborare în contextul reformei PCP și totodată asigurarea includerii unor măsuri specifice în planurile multianuale, cu prioritate atunci când acest lucru este adecvat și urgent. || COM || Începând din 2016, după adoptarea unui nou regulament privind măsurile tehnice și elaborarea planurilor multianuale Încurajarea statelor membre în vederea transpunerii PA-UE în legislația națională || COM, SM || Cel târziu la sfârșitul anului 2013 Alocarea unor resurse suficiente, în special prin susținerea finanțării prin FEP și noul FEPAM pentru dezvoltarea, testarea și implementarea măsurilor de atenuare || SM || Acțiune imediată pentru FEP. Cel târziu la sfârșitul anului 2014 pentru FEPAM. Obiectivul specific nr. 4: Acțiuni de educare și formare a pescarilor cu privire la utilizarea și beneficiile măsurilor de atenuare și la identificarea precisă a păsărilor marine în scopul raportării. Acțiune || Parte responsabilă || Calendar Organizarea unuia sau a mai multor ateliere pentru informarea părților interesate cu privire la PA-UE || COM || Primul trimestru din 2013 Promovarea adoptării unor măsuri de atenuare pentru reducerea capturilor accidentale de păsări marine și contribuția la dezvoltarea unor programe de formare adresate pescarilor și observatorilor pescuitului și la pregătirea și difuzarea unor ghiduri de identificare a păsărilor marine și a altor materiale pertinente || SM, ONG, CCR || Continuu Alocarea unor resurse suficiente, în special prin susținerea finanțării prin FEP și noul FEPAM pentru măsuri de educare și sensibilizare || SM || Continuu Propunerea în continuare a unor acțiuni de formare, educare și sensibilizare în beneficiul navelor care pescuiesc în apele externe || ONG, ORGP || Continuu Extinderea măsurilor de sensibilizare la alte părți interesate și la publicul larg || COM, ONG || Continuu Obiectivul specific nr. 5: Stimularea cercetării pentru găsirea unor măsuri de atenuare practice și eficiente pentru toate uneltele de pescuit care afectează păsările marine. Acțiune || Parte responsabilă || Calendar Stimularea cercetării prin intermediul programelor de finanțare ale UE (de exemplu, PC7, LIFE) în vederea dezvoltării unor măsuri de atenuare practice și eficiente, evaluarea eficacității acestor măsuri și evaluarea și îmbunătățirea tehnologiilor și a practicilor deja existente. Accentul trebuie pus pe dezvoltarea pe termen scurt a unor măsuri de atenuare pentru pescuitul cu plase fixe || COM, SM, CCR, ONG || Continuu Continuarea cercetării axate pe dezvoltarea unor unelte de pescuit alternative care să permită eliminarea efectelor negative ale pescuitului asupra APS, astfel încât să se faciliteze accesul la posibilitățile de pescuit || SM, CCR, ONG || Continuu În cazul în care monitorizarea capturilor accidentale de păsări marine este inclusă în programul multianual pentru colectarea de date al UE pentru perioada 2014-2020, analizarea modului în care pot fi utilizate noile tehnologii de monitorizare electronică pentru a monitoriza capturile accidentale de păsări marine și, dacă este cazul, asigurarea punerii în aplicare a acestora || SM, CCR, ONG || 2014 Alocarea unor resurse suficiente, în special a unei finanțări prin FEP și noul FEPAM, pentru a facilita adoptarea și testarea măsurilor de atenuare și supravegherea suplimentară a activităților de pescuit cu posibile probleme legate de capturile accidentale || SM || Acțiune imediată pentru FEP. Cel târziu la sfârșitul anului 2014 pentru FEPAM. Anexa II
Denumirile latine ale speciilor de păsări marine menționate Furtunar de Baleare || Puffinus mauretanicus Furtunar cenușiu || Puffinus griseus Furtunar estic || Puffinus yelkouan Pescărușul lui Audouin || Larus audouinii Furtunar mediteranean || Calonectris diomedea Pescăruș cu cap negru || Larus melanocephalus Pescăruș cu trei degete || Rissa tridactyla Alca cu oglindă || Cepphus grylle Furtunar || Puffinus puffinus Pescăruș cu picioare galbene || Larus michahellis Fulmar || Fulmarus glacialis Furtunar mare || Puffinus gravis Gâscă de mare || Morus bassanus Cufundari || Gaviidae spp. Corcodei || Podicipedidae spp. Ferăstrași || Merginae spp. Rațe scufundătoare || Aythyinae spp. Pinguini nordici || Alcidae spp. Cormorani || Phalacrocoracidae spp. Eiderul lui Steller || Polysticta stelleri Cufundar cu gușă roșie || Gavia stellata Cufundar polar || Gavia arctica Corcodel de iarnă || Podiceps auritus Ferestraș || Mergellus albellus Uria aalge ibericus || Uria aalge ibericus Cormoran moțat || Phalacrocorax aristotelis Albatroși || Diomedeidae spp. Petrei || Procellaria and Macronectes spp. [1] FAO. 1999. Plan de acțiune internațional
pentru reducerea capturilor accidentale de păsări marine în cadrul
activităților de pescuit cu paragate. Roma, FAO. 1999. p. 1-11. [2] Avizul ICES 2008, volumul 1, 1.5.1.3 Interacțiunile
dintre pescuit și păsările marine în apele UE. ICES. 2008. Raportul
grupului de lucru privind ecologia păsărilor marine (WGSE), ICES CM
2008/LRC: 05, 99 p. [3] ICES. 2009. Raportul grupului de lucru privind ecologia
păsărilor marine (WGSE), 23-27 martie 2009, Bruges, Belgia. ICES CM
2009/LRC:10, 91 p. ICES. 2010. Raportul
grupului de lucru privind ecologia păsărilor marine (WGSE), 15-19
martie 2010, Copenhaga, Danemarca. ICES CM 2010/SSGEF:10, 77 p. [4] Anderson O.R.J., Small C.J., Croxall J.P., Dunn E.K.,
Sullivan B.J. Yates O. and Black A. 2011. Global seabird bycatch in longline
fisheries. Endangered Species Research Vol. 14:91-106. [5] Prin „paragate” se înțelege o serie de linii
conectate, fie așezate la fund, fie în derivă, purtând un număr
mare de cârlige cu momeală. [6] Prin „plase fixe” se înțelege plasele pentru care
operațiunea de capturare nu necesită o mișcare activă.
Aceste plase constau într-una sau mai multe plase separate prevăzute cu
parâme de ridicare, coborâre și de legătură și pot fi
echipate cu dispozitive de ancorare, plutire și navigare. [7] Prin „traul” se înțelege o unealtă
tractată activ de una sau mai multe nave de pescuit și care
constă într-o plasă de formă conică sau piramidală,
închisă printr-o pungă sau un sac. [8] Prin „plasă-pungă” se înțelege o
unealtă înconjurătoare compusă dintr-o plasă al cărei
fund este strâns cu o surmea care trece printr-o serie de inele de-a lungul
frânghiei inferioare, permițând închiderea plasei. [9] Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a
Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor
sălbatice. [10] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/indez_en.htm [11] Žydelis, R., Bellebaum, J., Österblom, H., Vetemaa, M.,
Schirmeister, B., Stipniece, A., Dagys, M., van Eerden, M. and Garthe, S. 2009.
Bycatch in gillnet fisheries- An overlooked threat to waterbird populations.
Biological Conservation, 142: 1269-1281. [12] ACAP 2009. Species Assessments. Disponibil la www.acap.aq/acap-species. [13] Comisia pentru conservarea faunei și florei marine
din Antarctica. [14] Comisia internațională pentru conservarea
tonului din Oceanul Atlantic. [15] Comisia tonului din Oceanul Indian. [16] http://ec.europa.eu/fisheries/documentation/studies/index_en.htm [17] Melvin, E.F., Parrish, J.K. and Conquest, L.L. 1999. Novel
tools to reduce seabird bycatch in coastal gillnet fisheries. Cons. Biol. 13:
1386-1397. [18] Sullivan, B. J., Clark, J. Reid, K,
Reid E (2009). Development of
effective mitigation to reduce seabird mortality in the icefish (Champsocephalus
gunnar) trawl fishery in Subarea 48.3. WG-IMAF-09-15. CCAMLR, Hobart,
Australia [19] JO L 358, 31.12.2002, p. 59. [20] COM(2011)425. [21] COM(2011)804. [22] COM(2011)424. [23] JO L 206, 22.7.1992, p.
7-50. [24] JO L 164, 25.6.2008, p. 19-40. [25] JO L 309, 13.12.1993, p. 1. [26] COM(2011)244. [27] În lumina jurisprudenței Curții de Justiție
a Uniunii Europene, C-221/04, punctul 71. [28] http://www.ospar.org/ [29] http://www.helcom.fi/ [30] http://www.unepmap.org/index.php?module=content2&catid=001001004 [31] http://www.tuna-org.org/Documents/TRFMO2/19%20ANNEX%205.11%20ENG.pdf [32] JO L 179,
23.6.1998, p. 3-134 [33] JO L 309, 13.12.1993, p. 1. [34] http://www.cms.int/about/intro.htm [35] https://www.acap.aq/ [36] Birdlife International (2011). Important Bird Areas
factsheets. http://www.birdlife.org [37] PBR este o măsură a numărului maxim de
animale/păsări, fără a include mortalitatea naturală,
care pot fi prelevate dintr-o populație, permițând, în același
timp, stocului respectiv să atingă sau să mențină un
nivel de populație optim sustenabil. [38] BPUE reprezintă capturile accidentale de
păsări per unitate de efort. [39] FAO 2008. Report of the Expert Consultation on Best
Practice Technical Guidelines for IPOA/NPOA-Seabirds. Bergen, Norvegia, 2-5
septembrie 2008. 46 p. [40] http://www.rspb.org.uk/ourwork/policy/marine/international/advocacy/mitigationfactsheets.aspx [41] http://www.birdlife.org/seabirds/downloads/FS_13_Trawl_fisheries_warp_strike_final.pdf