11.3.2014 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
CE 72/123 |
Vineri, 26 octombrie 2012
Piețele instrumentelor financiare și abrogarea Directivei 2004/39/CE (reformare) ***I
P7_TA(2012)0406
Amendamentele adoptate de Parlamentul European la 26 octombrie 2012 referitoare la propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind piețele instrumentelor financiare, de abrogare a Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului (reformare) (COM(2011)0656 – C7-0382/2011 – 2011/0298(COD)) (1)
2014/C 72 E/22
(Procedura legislativă ordinară: reformare)
[Amendamentul 1 dacă nu se menționează altfel]
AMENDAMENTELE PARLAMENTULUI EUROPEAN (2)
la propunerea Comisiei
(1) Chestiunea a fost retrimisă spre reexaminare comisiei competente în temeiul articolului 57 alineatul (2) al doilea paragraf (A7-0306/2012).
(2) Amendamente: textul nou sau modificat este marcat cu caractere cursive aldine; textul eliminat este marcat prin simbolul ▐.
Vineri, 26 octombrie 2012
DIRECTIVA PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
privind piețele instrumentelor financiare, de abrogare a Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului
(reformare)
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 53 alineatul (1),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ parlamentelor naționale,
având în vedere avizul Băncii Centrale Europene (1),
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (2),
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (3),
întrucât:
(1) |
Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 21 aprilie 2004 privind piețele instrumentelor financiare (4) a fost modificată în mod substanțial de mai multe ori. Din motive de claritate, este necesar, cu ocazia noilor modificări, să se procedeze la reformarea directivei menționate. |
(2) |
Directiva 93/22/CEE a Consiliului din 10 mai 1993 privind serviciile de investiții în domeniul valorilor mobiliare (5) urmărea crearea unui mediu în care societățile de investiții și băncile autorizate să poată, pe baza autorizației eliberate și a supravegherii exercitate de statul lor membru de origine, să furnizeze anumite servicii sau să înființeze sucursale în alte state membre. În acest sens, directiva menționată anterior încerca să armonizeze condițiile inițiale de autorizare și de funcționare aplicabile societăților de investiții, inclusiv normele de conduită. De asemenea, aceasta prevedea armonizarea anumitor norme aferente funcționării piețelor reglementate. |
(3) |
În ultimii ani, investitorii apelează din ce în ce mai mult la piețele financiare, în care găsesc o gamă largă de servicii și instrumente, a căror complexitate a crescut. Această evoluție justifică o extindere a cadrului juridic al Uniunii Europene , care ar trebui să includă toate activitățile oferite investitorilor. În acest sens, ar trebui prevăzut nivelul de armonizare necesar pentru a oferi investitorilor un nivel ridicat de protecție și pentru a permite societăților de investiții să își furnizeze serviciile în întreaga Uniune Europeană , care reprezintă o piață internă , pe baza supravegherii exercitate în statul membru de origine. Prin urmare, Directiva 93/22/CEE a fost înlocuită cu Directiva 2004/39/CE. |
(4) |
Criza financiară a evidențiat puncte slabe în funcționarea și transparența piețelor financiare. Evoluția piețelor financiare a evidențiat necesitatea consolidării cadrului de reglementare în ceea ce privește piețele instrumentelor financiare , inclusiv în cazul tranzacțiilor extrabursiere de pe aceste piețe, pentru a asigura creșterea gradului de transparență, o mai bună protecție a investitorilor, sporirea gradului de încredere și abordarea domeniilor nereglementate, precum și pentru a conferi autorităților de supraveghere competențe adecvate pentru a-și îndeplini sarcinile. |
(5) |
Există o opinie unanimă în rândul organismelor de reglementare la nivel internațional conform căreia existența unor deficiențe ale guvernanței corporative în mai multe instituții financiare, inclusiv absența unor mecanisme de control eficace în cadrul acestora, a fost unul dintre factorii determinanți ai crizei financiare. Asumarea cu imprudență și în mod excesiv a unor riscuri poate duce la colapsul unor instituții financiare și la probleme sistemice în statele membre și la nivel global. Conduita incorectă a societăților care furnizează servicii clienților poate crea prejudicii investitorilor și poate duce la pierderea încrederii acestora. Pentru a aborda problema potențialelor prejudicii aduse de aceste deficiențe ale mecanismelor de guvernanță corporativă, dispozițiile acestei directive ar trebui completate cu unele principii mai detaliate și standarde minime. Aceste principii și standarde ar trebui aplicate ținând cont de natura, amploarea și complexitatea activităților societăților de investiții. Fără a aduce atingere responsabilităților acționarilor de a se asigura că consiliile de administrație își îndeplinesc atribuțiile în mod corespunzător, măsurile vizate ar trebui să includă limitarea numărului de funcții de conducere pe care le pot deține directorii instituțiilor financiare. Măsurile respective ar trebui să fie aplicate într-un mod care să aibă în vedere necesitatea de a gestiona în mod eficace instituțiile respective, permițând, de asemenea, dacă este cazul, directorilor societăților de investiții să exercite în continuare funcția de directori ai unor organizații nonprofit, în conformitate cu principiul responsabilității sociale a întreprinderilor. |
(6) |
Grupul la nivel înalt pentru supravegherea financiară în UE a invitat Uniunea Europeană să elaboreze un set de reglementări financiare mai armonizate. În contextul viitoarei configurații a mecanismelor de supraveghere la nivel european, Consiliul European din 18 și 19 iunie 2009 a subliniat, de asemenea, necesitatea stabilirii unui cadru de reglementare unic la nivel european, aplicabil tuturor instituțiilor financiare de pe piața unică. |
(7) |
Având în vedere cele prezentate anterior, Directiva 2004/39/CE este reformată parțial prin prezenta directivă nouă și este înlocuită parțial de Regulamentul (UE) nr. …/… (MiFIR). Cele două instrumente juridice luate împreună ar trebui să constituie cadrul juridic de reglementare a cerințelor aplicabile societăților de investiții, piețelor reglementate, furnizorilor de servicii de raportare de date, precum și societăților din țări terțe care furnizează servicii de investiții sau desfășoară activități de investiții în Uniunea Europeană . Prin urmare, prezenta directivă ar trebui citită împreună cu regulamentul. Directiva ar trebui să conțină dispozițiile care reglementează autorizarea activității, achiziția de participații calificate, exercitarea libertății de stabilire și a libertății de a furniza servicii, condițiile de funcționare ale societăților de investiții pentru asigurarea protecției investitorilor, competențele autorităților de supraveghere din statele membre de origine și gazdă, regimul sancțiunilor. Având în vedere că obiectivul principal și obiectul prezentei propuneri sunt coordonarea dispozițiilor naționale privind domeniile menționate, propunerea ar trebui să se bazeze pe articolul 53 alineatul (1) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE). Adoptarea acestor dispoziții sub forma unei directive este adecvată pentru a permite, atunci când este necesar, adaptarea dispozițiilor de punere în aplicare din domeniile reglementate de prezenta directivă în funcție de particularitățile pieței și ale sistemului juridic din fiecare stat membru. |
(8) |
Este oportună includerea în lista instrumentelor financiare a ▐ instrumentelor financiare derivate pe mărfuri și a celor care, prin modul de constituire și tranzacționare, implică aspecte de reglementare comparabile celor aplicabile instrumentelor financiare clasice. În cazul în care contractele de asigurare referitoare la activitățile din clasele prevăzute în anexa I la Directiva 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind accesul la activitate și desfășurarea activității de asigurare și de reasigurare (Solvabilitate II) (6) sunt încheiate cu o întreprindere de asigurare, cu o întreprindere de reasigurare, cu o întreprindere de asigurare dintr-o țară terță sau cu o întreprindere de reasigurare dintr-o țară terță, acestea nu sunt instrumente financiare derivate sau contracte derivate în sensul prezentei directive. |
(9) |
Pe piețele secundare spot de tranzacționare a certificatelor de emisii (EUA) au existat cazuri de practici frauduloase care pot să submineze încrederea în sistemul de comercializare a certificatelor de emisii instituit prin Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității (7), în prezent luându-se măsuri pentru a consolida sistemul registrelor EUA și a institui condiții mai stricte pentru deschiderea conturilor de tranzacționare a acestor certificate. Pentru a consolida integritatea acestor piețe și pentru a garanta funcționarea lor eficientă, inclusiv supravegherea amplă a activităților de tranzacționare, este oportună completarea măsurilor adoptate prin Directiva 2003/87/CE prin includerea integrală a certificatelor de emisii în domeniul de aplicare al prezentei directive și al Regulamentului (UE) nr. …/… [MAR] ▐. În schimb, este oportun să se clarifice că tranzacțiile valutare spot nu sunt incluse în domeniul de aplicare al prezentei directive, deși instrumentele derivate valutare sunt incluse. |
(10) |
Prezenta directivă vizează să reglementeze întreprinderile a căror ocupație sau activitate obișnuită constă în furnizarea de servicii de investiții și/sau exercitarea de activități de investiții cu titlu profesional. Ar trebui, prin urmare, să se excludă din domeniul său de aplicare orice persoană a cărei activitate profesională este de altă natură. |
(11) |
Este necesară instaurarea unui cadru de reglementare global care să reglementeze executarea tranzacțiilor cu instrumente financiare, oricare ar fi metodele de tranzacționare utilizate în acest scop, pentru a garanta o calitate sporită de efectuare a operațiunilor investitorilor și pentru a păstra integritatea și eficiența globală a sistemului financiar. Prin urmare, se impune adoptarea unui cadru de reglementare coerent și adaptat riscului, aplicabil principalelor tipuri de sisteme de executare a ordinelor valabile în prezent pe piața financiară europeană. Pentru aceasta, este indispensabil să se recunoască apariția, în paralel cu piețele reglementate, a unei noi generații de sisteme organizate de tranzacționare, care ar trebui supuse anumitor obligații vizând menținerea funcționării eficiente și ordonate a piețelor financiare și asigurarea faptului că aceste sisteme organizate de tranzacționare nu beneficiază de pe urma lacunelor de reglementare . |
(12) |
Toate locurile de tranzacționare, și anume piețele reglementate, sistemele multilaterale de tranzacționare (MTF-uri) și sistemele organizate de tranzacționare (OTF-uri) ar trebui să instituie reguli transparente care să reglementeze accesul la sistem. Cu toate acestea, în timp ce piețele reglementate și MTF-urile ar trebui să rămână supuse unor cerințe ▐ similare privind acceptarea de membri sau participanți, OTF-urile ar trebui să poată să stabilească și să restricționeze accesul, printre altele, pe baza rolului și a obligațiilor pe care ele le au față de clienții lor. Locurile de tranzacționare ar trebui să poată permite utilizatorilor să precizeze tipul de flux de ordine cu care interacționează ordinele lor înainte ca ordinele să intre în sistem, cu condiția ca acest lucru să se realizeze într-un mod deschis și transparent și să nu implice un tratament discriminatoriu aplicat din partea operatorului platformei. |
(13) |
▐ Internalizatorii sistematici ar trebui definiți ca fiind societățile de investiții care, în mod organizat, regulat și sistematic, tranzacționează în cont propriu executând ordinele clienților în afara unei piețe reglementate, a unui MTF sau a unui OTF în cadrul unui sistem bilateral . Pentru a asigura aplicarea obiectivă și eficace a acestei definiții societăților de investiții, tranzacțiile bilaterale efectuate cu clienții ar trebui să fie relevante și ar trebui adăugate criterii cantitative care să completeze criteriile calitative pentru identificarea societăților de investiții care trebuie să se înregistreze ca internalizatori sistematici, stabilite la articolul 21 din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 din 10 august 2006 al Comisiei de punere în aplicare a Directivei 2004/39/CE privind obligațiile întreprinderilor de investiții de păstrare a evidenței și înregistrărilor, raportarea tranzacțiilor, transparența pieței, admiterea de instrumente financiare în tranzacții și definiția termenilor în sensul directivei în cauză (8). În timp ce locurile de tranzacționare sunt mecanisme în care interese multiple de vânzare și cumpărare ale unor terți interacționează în cadrul sistemului, unui internalizator sistematic nu ar trebui să i se permită să reunească interese de vânzare și de cumpărare ale unor terți în același mod, din punct de vedere funcțional, ca un loc de tranzacționare . |
(14) |
Persoanele care își administrează propriile active și întreprinderi, care nu furnizează niciun serviciu de investiții și/sau nu exercită nicio altă activitate de investiții decât tranzacționarea în cont propriu nu ar trebui incluse în domeniul de aplicare al prezentei directive, cu excepția cazului în care sunt formatori de piață, participanți sau membri ai unei piețe reglementate sau ai unui MTF sau execută ordine ale clienților lor tranzacționând în cont propriu. În mod excepțional, nu ar trebui să intre în domeniul de aplicare al prezentei directive persoanele care tranzacționează instrumente financiare în cont propriu, ca participanți sau membri ai unei piețe reglementate sau ai unui MTF, inclusiv în calitate de formatori de piață pentru instrumente financiare derivate pe mărfuri, certificate de emisii sau instrumente derivate pe acestea, ca activitate auxiliară activității lor principale, care, la nivel de grup, nu este nici furnizarea de servicii de investiții în sensul prezentei directive, nici furnizarea de servicii bancare în sensul Directivei 2006/48/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind inițierea și exercitarea activității instituțiilor de credit (9). Criteriile tehnice pentru stabilirea caracterului auxiliar al unei activități față de activitatea principală ar trebui clarificate prin standarde tehnice de reglementare, ținând seama de criteriile specificate în prezenta directivă, care ar trebui să includă amploarea activității și măsura în care activitatea auxiliară reduce riscurile generate de activitatea principală . Tranzacționarea în cont propriu prin executarea ordinelor clienților ar trebui să includă executarea de către societăți a ordinelor de la clienți diferiți prin corelarea acestora efectuând cumpărări și vânzări simultane în cont propriu (tranzacționare de tipul back-to-back), iar aceste societăți ar trebui considerate ca acționând în nume propriu și ar trebui să intre sub incidența prezentei directive care reglementează atât executarea de ordine în numele clienților, cât și tranzacționarea în cont propriu. Executarea de ordine pentru instrumente financiare ca activitate auxiliară între două persoane a căror activitate principală, la nivel de grup, nu este nici furnizarea de servicii de investiții în sensul prezentei directive, nici furnizarea de servicii bancare în sensul Directivei 2006/48/CE nu ar trebui considerată ca fiind tranzacționare în cont propriu prin executarea ordinelor clienților. |
(15) |
Trimiterile din text la termenul de persoane ar trebui înțelese ca vizând atât persoanele fizice, cât și persoanele juridice. |
(16) |
Se impune excluderea întreprinderilor de asigurări ale căror activități fac obiectul unei supravegheri adecvate de către autoritățile competente în materie de control prudențial și care sunt reglementate de Directiva 2009/138/CE , cu excepția anumitor dispoziții referitoare la produsele de asigurare utilizate ca vehicule investiționale . Investițiile sunt deseori vândute clienților sub formă de contracte de asigurare ca alternativă sau ca substitut pentru instrumentele financiare reglementate în temeiul prezentei directive. Pentru a asigura o protecție eficientă a clienților de detaliu, este important ca investițiile sub formă de contracte de asigurare să fie supuse acelorași norme de conduită profesională, în special celor referitoare la gestionarea conflictelor de interese și la restricțiile privind stimulentele, precum și normelor privind asigurarea caracterului adecvat al consultanței sau al vânzărilor fără consultanță. Cerințele privind protecția investitorilor și conflictele de interese din prezenta directivă ar trebui, prin urmare, să se aplice în egală măsură investițiilor sub formă de contracte de asigurare și ar trebui asigurată coordonarea între prezenta directivă și alte acte legislative relevante, inclusiv cu Directiva 2002/92/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 decembrie 2002 privind intermedierea de asigurări (10). |
(17) |
Persoanele care nu furnizează servicii terților, dar a căror activitate constă în furnizarea de servicii de investiții exclusiv întreprinderii lor mamă, filialelor lor sau unor alte filiale ale întreprinderii lor mamă nu ar trebui să fie reglementate de prezenta directivă. |
(18) |
Persoanele care nu furnizează servicii de investiții decât ocazional în cadrul activității lor profesionale ar trebui, de asemenea, să fie excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive, cu condiția ca această activitate profesională să fie reglementată și ca reglementarea pertinentă să nu excludă furnizarea ocazională de servicii de investiții. |
(19) |
Persoanele care furnizează servicii de investiții constând exclusiv în gestionarea unui sistem de participare a angajaților și care, prin urmare, nu furnizează servicii de investiții terților nu ar trebui avute în vedere de dispozițiile prezentei directive. |
(20) |
Ar trebui excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive băncile centrale și alte organisme cu funcții similare, precum și organismele publice însărcinate cu gestionarea datoriei publice sau care intervin în această gestionare - noțiune care include plasarea datoriei - cu excepția organismelor deținute parțial sau integral de stat, a căror misiune este comercială sau legată de achizițiile de participații. |
(21) |
Pentru a clarifica regimul exonerărilor acordate Sistemului european al băncilor centrale, altor organisme naționale care îndeplinesc funcții similare și organismelor care intervin în gestionarea datoriei publice, este oportun să se limiteze aceste exonerări la acele organisme și instituții care își îndeplinesc funcțiile în conformitate cu legislația unui stat membru sau în conformitate cu legislația Uniunii Europene , precum și la organismele internaționale la care au aderat unul sau mai multe state membre. |
(22) |
Ar trebui excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive organismele de plasament colectiv și fondurile de pensii, fie că sunt sau nu coordonate la nivelul Uniunii Europene , precum și depozitarii și administratorii acestor organisme, aceștia fiind supuși unei reglementări specifice adaptate direct activităților lor. |
(22a) |
Pentru a asigura buna funcționare a pieței interne a energiei electrice și a gazului natural și pentru ca operatorii sistemelor de transport să își îndeplinească sarcinile în conformitate cu Directiva 2009/72/CE (11), cu Directiva 2009/73/CE (12), cu Regulamentul (CE) nr. 714/2009 (13), cu Regulamentul (CE) nr. 715/2009 (14) sau în conformitate cu orientările și codurile de rețea adoptate în temeiul normelor respective, se impune exceptarea operatorilor sistemelor de transport atunci când emit drepturile de transport, fie sub formă de drepturi de transport fizic, fie sub formă de drepturi de transport financiar, și atunci când asigură o platformă pentru tranzacționarea pe piața secundară. |
(23) |
Pentru a beneficia de exonerările prevăzute de prezenta directivă, persoana în cauză ar trebui să îndeplinească în permanență condițiile aferente. În special, în cazul în care o persoană furnizează servicii de investiții sau exercită activități de investiții și este exceptată de la măsurile prevăzute de prezenta directivă întrucât aceste servicii sau activități, considerate la nivelul grupului, sunt auxiliare în raport cu activitatea sa principală, aceasta nu ar trebui să mai fie exceptată în cazul în care furnizarea serviciilor respective sau exercitarea activităților respective încetează să mai fie auxiliară în raport cu activitatea sa principală. |
(24) |
Persoanele care furnizează servicii de investiții și/sau exercită activități de investiții reglementate de prezenta directivă ar trebui să fie supuse autorizării de către statul lor membru de origine în scopul asigurării protecției investitorilor și a stabilității sistemului financiar. |
(25) |
Instituțiile de credit care sunt autorizate în temeiul Directivei 2006/48/CE ▐ nu ar trebui să aibă nevoie de o altă autorizație în temeiul prezentei directive pentru a furniza servicii de investiții sau a exercita activități de investiții de aceeași natură. În cazul în care o instituție de credit decide să furnizeze servicii de investiții sau să exercite activități de investiții, autoritățile competente ar trebui să se asigure, înainte de a acorda autorizația, că ea respectă dispozițiile pertinente ale prezentei directive. |
(26) |
Depozitele structurate au apărut ca formă de produs de investiții, însă nu intră sub incidența niciunui act legislativ de la nivelul Uniunii Europene privind protecția investitorilor, în timp ce alte tipuri de investiții structurate sunt reglementate de astfel de acte legislative . Prin urmare, este oportună consolidarea încrederii investitorilor și uniformizarea abordării utilizate de reglementări în ceea ce privește distribuția diferitelor pachete de produse de investiții cu amănuntul în vederea asigurării unui nivel adecvat de protecție a investitorilor la nivelul Uniunii Europene . De aceea, este oportună includerea depozitelor structurate în domeniul de aplicare al prezentei directive. În acest sens, este necesar să se precizeze că, având în vedere că depozitele structurate sunt o formă de produs de investiții, acestea nu includ depozitele simple legate exclusiv de rate ale dobânzilor, precum Euribor sau Libor, indiferent dacă ratele dobânzilor respective sunt prestabilite, fixe sau variabile. Aceste depozite simple nu sunt incluse, așadar, în domeniul de aplicare al prezentei directive. |
(27) |
Pentru a spori gradul de protecție a investitorilor la nivelul Uniunii Europene , este oportună limitarea condițiilor pe baza cărora statele membre pot să excludă din domeniul de aplicare al prezentei directive persoanele care furnizează servicii de investiții unor clienți, aceștia din urmă rămânând, în consecință, fără protecție în temeiul directivei. În particular, este necesar să se solicite statelor membre să aplice persoanelor respective cerințe cel puțin echivalente celor prevăzute de prezenta directivă, în special în etapa de autorizare a acestora, la evaluarea reputației și experienței lor și a caracterului adecvat al eventualilor acționari, la analizarea condițiilor pentru autorizarea inițială și la supravegherea continuă, precum și cu privire la normele de conduită profesională. |
(28) |
În cazul în care o societate de investiții furnizează ocazional unul sau mai multe servicii de investiții sau exercită ocazional una sau mai multe activități de investiții nereglementate de autorizația pe care o deține, aceasta nu ar trebui să aibă nevoie de o autorizație suplimentară în temeiul prezentei directive. |
(29) |
În sensul prezentei directive, activitatea de primire și transmitere a ordinelor ar trebui să includă, de asemenea, punerea în legătură a doi sau mai mulți investitori, permițându-se astfel realizarea unei tranzacții între acești investitori. |
(30) |
Societățile de investiții și instituțiile de credit care distribuie instrumente financiare pe care le emit ele însele nu ar trebui să intre sub incidența dispozițiilor prezentei directive atunci când furnizează clienților lor consultanță de investiții. Pentru a elimina incertitudinea și pentru a crește gradul de protecție a investitorilor, este oportun să se impună aplicarea prezentei directive în cazurile în care societățile de investiții și instituțiile de credit distribuie, pe piața primară, instrumente financiare emise de ele însele fără a furniza consultanță. În acest scop, ar trebui extinsă definiția serviciului de executare a ordinelor în numele clienților. |
(31) |
Principiile recunoașterii reciproce și ale supravegherii exercitate de statul membru de origine reclamă ca autoritățile competente ale statelor membre să nu acorde autorizația sau să o retragă în cazul în care anumite elemente, precum conținutul programului de activitate, distribuirea geografică sau activitățile exercitate efectiv, indică faptul că, în mod evident, societatea de investiții a optat pentru sistemul juridic al unui stat membru pentru a se sustrage de la normele mai stricte în vigoare într-un alt stat membru pe teritoriul căruia ea intenționează să își exercite sau își exercită majoritatea activităților. O societate de investiții care este persoană juridică ar trebui să fie autorizată în statul membru în care se află sediul său social. O societate de investiții care nu este persoană juridică ar trebui să fie autorizată în statul membru în care este situat sediul său principal. În plus, statele membre ar trebui să impună ca sediul central al unei societăți de investiții să fie întotdeauna situat în statul său membru de origine și să funcționeze efectiv în acest stat. |
(32) |
Directiva 2007/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 în ceea ce privește normele de procedură și criteriile de evaluare aplicabile evaluării prudențiale a achizițiilor și majorărilor de participații în sectorul financiar (15) prevede criterii detaliate pentru evaluarea prudențială a proiectelor de achiziții într-o societate de investiții și o procedură pentru aplicarea acestora. Pentru a asigura securitatea juridică, claritatea și predictibilitatea în ceea ce privește procesul de evaluare, precum și rezultatul acestuia, este oportună confirmarea criteriilor și a procesului de evaluare prudențială prevăzute de Directiva 2007/44/CE. În particular, autoritățile competente ar trebui să facă o evaluare a caracterului adecvat al potențialului achizitor și a solidității din punct de vedere financiar a proiectului de achiziție, pe baza următoarelor criterii: reputația potențialului achizitor; reputația și experiența oricărei persoane care va conduce activitatea societății de investiții; soliditatea financiară a potențialului achizitor; capacitatea societății de investiții de a respecta cerințele prudențiale prevăzute de prezenta directivă și de alte directive, în special Directivele 2002/87/CE (16) și 2006/49/CE (17); posibilitatea ca achiziția să accentueze conflictele de interese; existența unor motive rezonabile de a suspecta că o operațiune sau o tentativă de spălare de bani sau de finanțare a unor acte de terorism în înțelesul articolului 1 din Directiva 2005/60/CE (18) a fost sau este săvârșită sau că proiectul de achiziție ar putea crește un astfel de risc. |
(33) |
O societate de investiții autorizată în statul său membru de origine ar trebui să aibă dreptul să furnizeze servicii de investiții sau să exercite activități de investiții în întreaga Uniune Europeană , fără să fie necesar să solicite o autorizație distinctă din partea autorității competente a statului membru în care dorește să furnizeze astfel de servicii sau să exercite astfel de activități. |
(34) |
Societățile de investiții care sunt exonerate de la anumite obligații prevăzute de Directiva 2006/49/CE ar trebui obligate să dețină fie un capital minim sau o asigurare de răspundere civilă profesională, fie o combinație a acestora două. Orice adaptare a valorilor acestei asigurări ar trebui să țină seama de revizuirea efectuată în cadrul Directivei 2002/92/CE. Acest regim special în materie de adecvare a capitalului nu ar trebui să aducă atingere niciunei decizii legate de tratamentul aplicat societăților respective în cadrul revizuirilor viitoare ale legislației Uniunii Europene privind adecvarea capitalului. |
(35) |
Deoarece domeniul de aplicare al reglementării prudențiale ar trebui să fie limitat doar la entitățile care reprezintă un risc de contraparte pentru alți participanți de pe piață deoarece acestea administrează un portofoliu de tranzacționare cu titlu profesional, ar trebui să se excludă din domeniul de aplicare al prezentei directive entitățile care tranzacționează instrumente financiare în cont propriu, inclusiv instrumente derivate pe mărfuri reglementate de prezenta directivă, precum și entitățile care furnizează, în mod auxiliar la nivelul grupului, servicii de investiții legate de aceste instrumente derivate clienților activității lor principale, cu condiția ca această activitate principală să nu reprezinte furnizarea de servicii de investiții în sensul prezentei directive. |
(36) |
Pentru a proteja drepturile de proprietate și drepturile similare ale unui investitor asupra valorilor mobiliare, precum și drepturile sale asupra fondurilor încredințate unei societăți, ar trebui să se facă distincție între aceste drepturi și cele ale societății respective. Cu toate acestea, acest principiu nu ar trebui să împiedice o societate să acționeze în nume propriu, dar în interesul unui investitor, în cazul în care însăși natura operațiunii o cere și investitorul își exprimă acordul în acest sens, de exemplu în cazul dării de titluri cu împrumut. |
(37) |
Cerințele privind protejarea activelor clienților reprezintă un instrument esențial de protejare a clienților în cadrul activităților și al furnizării de servicii. Aceste cerințe pot fi excluse în cazul în care se transferă integral proprietatea asupra fondurilor sau asupra instrumentelor financiare unei societăți de investiții în scopul garantării unor obligații prezente sau viitoare, fie că sunt reale, contingente sau potențiale. Spectrul larg al acestei posibilități poate genera incertitudini și poate periclita eficacitatea cerințelor privind protejarea activelor clienților. Prin urmare, cel puțin în cazurile care implică activele clienților de detaliu, se impune limitarea posibilității societăților de investiții de a încheia contracte de garanție financiară cu transfer de proprietate, astfel cum sunt definite în cadrul Directivei 2002/47/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 iunie 2002 privind contractele de garanție financiară (19), în scopul garantării obligațiilor lor. |
(38) |
Se impune consolidarea rolului organelor de conducere ale societăților de investiții în asigurarea administrării corecte și prudente a societăților și în promovarea integrității pieței și a intereselor investitorilor. În interesul unei abordări coerente a guvernanței corporative, este de dorit să se alinieze cerințele pentru societățile de investiții într-o măsură cât mai mare la cele incluse în Directiva …/…/UE [CRD IV] și să se asigure că aceste cerințe sunt proporționale cu natura, amploarea și complexitatea activităților lor. Pentru a se evita conflictele de interese, un membru executiv al organului de conducere al unei societăți de investiții nu ar trebui să fie, în același timp, și membru executiv al organului de conducere al unui loc de tranzacționare, dar ar putea fi membru neexecutiv al unui astfel de organ de conducere, de exemplu pentru a asigura participarea utilizatorilor la procesul decizional. Organul de conducere al unei societăți de investiții ar trebui, în permanență, să dedice suficient timp și să dețină suficiente cunoștințe, competențe și experiență pentru a putea înțelege activitatea societății de investiții și principalele riscuri implicate. Pentru a evita gândirea de grup și a promova spiritul gândirii critice, consiliile de administrație ale societăților de investiții ar trebui să aibă o componență suficient de eterogenă în ceea ce privește vârsta, genul, originea, educația și experiența profesională, pentru a reprezenta opinii și experiențe variate. Echilibrul numeric între sexe are o importanță deosebită pentru a asigura o reprezentare adecvată a realității demografice. Atunci când este cazul, reprezentarea angajaților în organele de conducere ar trebui, de asemenea să fie considerată drept un mod pozitiv de a spori diversitatea prin adăugarea unei perspective-cheie și a unei cunoașteri reale a funcționării interne a instituțiilor. De asemenea, sunt necesare mecanisme care să asigure că membrii organelor de conducere pot fi trași la răspundere în cazul unei gestionări defectuoase grave. |
(39) |
Pentru a asigura supravegherea și controlul eficace al activităților societăților de investiții, organul de conducere ar trebui să poarte responsabilitatea strategiei globale a societății de investiții, ținând cont de profilul de activitate și de risc al acesteia. Organul de conducere ar trebui să își asume responsabilități clare pe parcursul întregului ciclu de activitate al societății de investiții, în ceea ce privește identificarea și definirea obiectivelor strategice ale societății, aprobarea organizării interne, incluzând criteriile pentru selecția și instruirea personalului, definirea strategiilor globale referitoare la furnizarea de servicii și desfășurarea de activități, dar și remunerarea personalului responsabil de vânzări și aprobarea noilor produse în vederea distribuirii către clienți. Monitorizarea și evaluarea periodică a obiectivelor strategice ale societăților de investiții, a organizării interne și a strategiilor lor referitoare la furnizarea de servicii și desfășurarea de activități ar trebui să asigure în permanență capacitatea unei administrări corecte și prudente, în interesul integrității piețelor și al protejării investitorilor. |
(40) |
Lărgirea paletei de activități exercitate simultan de multe dintre societățile de investiții a multiplicat sursele de potențiale conflicte de interese între aceste diferite activități și interesele clienților. În consecință, este necesar să se prevadă norme pentru a se evita situațiile în care aceste conflicte lezează interesele clienților. |
(42) |
Directiva 2006/73/CE a Comisiei din 10 august 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului privind cerințele organizatorice și condițiile de funcționare ale întreprinderilor de investiții și termenii definiți în sensul directivei menționate (20) permite statelor membre să impună, în contextul cerințelor organizatorice pentru societățile de investiții, înregistrarea conversațiilor telefonice sau a corespondenței electronice care se referă la ordinele clienților. Înregistrarea conversațiilor telefonice sau a corespondenței electronice referitoare la ordinele clienților este compatibilă cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene și este justificată având în vedere scopul sporirii gradului de protecție a investitorilor, al unei mai bune supravegheri a pieței și al creșterii securității juridice în interesul societăților de investiții și al clienților lor. Importanța acestor înregistrări este, de asemenea, menționată în recomandările tehnice pentru Comisia Europeană emise de Comitetul autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare la 29 iulie 2010. De aceea, este oportun ca prezenta directivă să prevadă principiile unui regim general aplicabil înregistrării conversațiilor telefonice sau a corespondenței electronice care se referă la ordine ale clienților. În ceea ce privește comunicarea între clienții de detaliu și instituțiile financiare, este oportun să se permită statelor membre să recunoască, în schimb, înregistrările scrise corespunzătoare ale acestor comunicări pentru instituțiile financiare stabilite și pentru sucursalele situate pe teritoriul lor. |
(43) |
Statele membre ar trebui să asigure respectarea dreptului la protecția datelor cu caracter personal în conformitate cu Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (21) și cu Directiva 2002/58/ CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (22), care reglementează activitățile de prelucrare a datelor cu caracter personal desfășurate în scopul aplicării prezentei directive . Această protecție ar trebui să se aplice în special înregistrărilor telefonice și înregistrărilor corespondenței electronice ▐. Prelucrarea datelor cu caracter personal de către Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea europeană pentru valori mobiliare și piețe) (AEVMP) instituită prin Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 al Parlamentului European și al Consiliului (23) în scopul aplicării prezentei directive intră sub incidența Regulamentului (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (24). |
(44) |
Utilizarea tehnologiilor pentru tranzacționare a evoluat semnificativ în ultimul deceniu, acestea fiind în prezent utilizate pe scară largă de participanții la piață. Mulți dintre aceștia utilizează în prezent tranzacționarea algoritmică, aceasta presupunând un algoritm computerizat care stabilește în mod automat elementele unui ordin cu intervenție umană minimă sau fără intervenție umană. O subcategorie specială a tranzacționării algoritmice este tranzacționarea de mare frecvență, care implică un sistem de tranzacționare care analizează date și semnale ale pieței cu viteză mare , de obicei în milisecunde sau microsecunde, și, în urma acestei analize, transmite sau actualizează un număr mare de ordine într-un interval de timp foarte scurt. Tranzacționarea de mare frecvență este utilizată de regulă de traderi care își utilizează capitalul propriu pentru a tranzacționa și nu este o strategie în sine, ci poate implica adesea utilizarea unei tehnologii sofisticate pentru a implementa strategii de tranzacționare tradiționale, precum formarea pieței sau arbitrajul. |
(45) |
Conform Concluziilor Consiliului cu privire la consolidarea supravegherii financiare în Uniunea Europeană din iunie 2009 și pentru a contribui la instituirea unei reglementări unice pentru piețele financiare din Uniunea Europeană și la dezvoltarea în continuare a unor condiții echitabile de concurență pentru statele membre și participanții la piață, pentru a crește protecția investitorilor și pentru a asigura o mai bună supraveghere și un mai bun control al respectării normelor, Uniunea Europeană s-a angajat să reducă la minimum, acolo unde este cazul, marja de manevră a statelor membre în ceea ce privește legislația Uniunii Europene referitoare la serviciile financiare. În plus față de introducerea în cadrul prezentei directive a unui regim comun aplicabil înregistrării conversațiilor telefonice sau a corespondenței electronice referitoare la ordinele clienților, este oportun să se reducă, în anumite cazuri, posibilitatea autorităților competente de a delega sarcini de supraveghere și să se limiteze marja de manevră în ceea ce privește cerințele aplicabile agenților afiliați și raportării de către sucursale. Cu toate acestea, deși autoritățile competente au responsabilitatea, în temeiul prezentei directive, de a asigura protecția investitorilor, nicio dispoziție din prezenta directivă nu împiedică statele membre să desemneze alte autorități, pe lângă autoritățile competente, care să desfășoare activități suplimentare de monitorizare a piețelor pentru a spori protecția micilor investitori. |
(46) |
Progresele tehnice au permis tranzacționarea de mare frecvență și evoluția modelelor comerciale. Tranzacționarea de mare frecvență este facilitată de amplasarea echipamentelor participanților la piață în imediata vecinătate fizică a sistemului de corelare al unui loc de tranzacționare. Pentru a asigura condiții de tranzacționare ordonate și echitabile, este esențial să se impună locurilor de tranzacționare să furnizeze astfel de servicii de amplasare într-un mod nediscriminatoriu, echitabil și transparent. Utilizarea tehnologiilor pentru tranzacționarea de mare frecvență a dus la creșterea vitezei, capacității și complexității modului în care investitorii efectuează tranzacții. Aceasta permite, de asemenea, participanților la piață să faciliteze accesul direct la piață al clienților lor prin intermediul sistemelor lor de tranzacționare, prin acces direct la piață sau prin acces sponsorizat. Tehnologiile pentru tranzacționare aduc beneficii pieței și participanților la piață în general, printr-o participare mai largă la piață, creșterea presupusă a lichidității, deși există îndoieli privind profunzimea reală a lichidității asigurate, spreaduri mai mici, un grad mai mic de volatilitate pe termen scurt și mijloace de a obține o mai bună formare a prețurilor și executare a ordinelor pentru clienți. Pe de altă parte, tehnologiile pentru tranzacționarea de mare frecvență implică, de asemenea, o serie de potențiale riscuri, precum riscul crescut de supraîncărcare a sistemelor locurilor de tranzacționare din cauza unui volum mare de ordine, riscul ca tranzacționarea algoritmică să conducă la apariția ordinelor duplicate sau eronate sau să funcționeze defectuos, generând o piață dezorganizată. În plus, există riscul ca sistemele de tranzacționare algoritmică să reacționeze excesiv la alte evenimente de pe piață, ceea ce poate să agraveze volatilitatea în cazul în care există deja o problemă pe piață. Dacă sunt utilizate în mod inadecvat, tranzacționarea algoritmică și tranzacționarea de mare frecvență pot conduce , la fel ca orice altă formă de tranzacționare, la anumite forme de comportament abuziv , care ar trebui interzise în temeiul Regulamentului (UE) nr. …/… [noul MAR] . Din cauza avantajului informațional oferit traderilor angajați în tranzacționarea de mare frecvență, aceasta poate determina investitorii să execute tranzacții în locuri în care pot evita interacțiunea cu traderii angajați în tranzacționarea de mare frecvență. Este oportun ca strategiile de tranzacționare de mare frecvență care se bazează pe anumite caracteristici specificate să fie supuse unui control normativ deosebit. Deși aceste strategii se bazează predominant pe tranzacționarea în cont propriu, controlul respectiv ar trebui să se aplice și în cazul în care execuția strategiei de tranzacționare este structurată astfel încât să se evite execuția în cont propriu. |
(47) |
Riscurile potențiale implicate de utilizarea pe scară tot mai largă a tehnologiilor pot fi cel mai bine contracarate printr-o combinație de măsuri de control al riscului care să vizeze societăți care practică tranzacționarea de mare frecvență sau algoritmică și alte măsuri care să vizeze operatorii tuturor locurilor de tranzacționare accesate de societățile respective. Măsurile respective ar trebui să reflecte și să se bazeze pe orientările tehnice emise de AEVMP în februarie 2012 privind sistemele și controalele din mediile de tranzacționare automate pentru platformele de tranzacționare, societățile de investiții și autoritățile competente (AEVMP/2012/122) cu scopul de a consolida rezistența piețelor ca urmare a evoluțiilor tehnologice. Este de dorit să se impună ca orice societate care practică tranzacționarea de mare frecvență să fie autorizată atunci când este membră directă a unui loc de tranzacționare. Astfel s-ar garanta că aceste societăți intră sub incidența cerințelor organizatorice prevăzute de directivă și sunt supravegheate în mod corespunzător. În acest sens, AEVMP ar trebui să joace un rol de coordonare important prin definirea pasurilor de cotare corespunzătoare pentru a asigura funcționarea ordonată a piețelor la nivelul Uniunii. În plus, toate ordinele ar trebui să fie supuse la sursă unor controale corespunzătoare ale riscurilor. Este oportun, așadar, și să se suprime practicile de acces sponsorizat și necontrolat pentru a evita riscul ca societățile care nu dispun de suficiente mecanisme de control să creeze condiții de piață dezorganizată și pentru a garanta faptul că participanții la piață pot fi identificați și trași la răspundere pentru crearea oricăror condiții de piață dezorganizată de care sunt responsabili. De asemenea, este necesar să se poată identifica în mod clar fluxurile de ordine care provin din tranzacționarea de mare frecvență. AEVMP ar trebui să monitorizeze în continuare evoluțiile tehnologiei și metodelor utilizate pentru a accesa locurile de tranzacționare și ar trebui să continue să pregătească orientări pentru a garanta faptul că cerințele din prezenta directivă pot fi aplicate efectiv în continuare ținând seama de noile practici. |
(48) |
Atât societățile, cât și locurile de tranzacționare ar trebui să se asigure că sunt instituite măsuri solide pentru ca tranzacționarea de mare frecvență și automatizată să nu genereze o piață dezorganizată și să nu poată fi utilizată în scopuri abuzive. Locurile de tranzacționare ar trebui, de asemenea, să asigure sisteme de tranzacționare testate corespunzător și cu o bună capacitate de reacție, capabile să facă față unor fluxuri crescute de ordine sau unor crize ale pieței, precum și existența, în toate locurile de tranzacționare, a unor mecanisme de întrerupere temporară a tranzacționării (circuit breakers) în cazul unor evoluții bruște și neașteptate ale prețurilor. |
(48a) |
Este necesar, de asemenea, să se asigure că structurile de taxe ale locurilor de tranzacționare sunt transparente, nediscriminatorii și echitabile și nu sunt organizate astfel încât să favorizeze condiții de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței. Este oportun, așadar, să se asigure că structurile de taxe ale locurilor de tranzacționare stimulează un raport mai scăzut al mesajelor din sistem pentru tranzacțiile executate, aplicându-se taxe mai ridicate în cazul practicilor precum anularea unor volume sau proporții ridicate de ordine, care ar putea crea astfel de condiții de natură să perturbe stabilitatea pieței și care impun locurilor de tranzacționare să crească capacitatea infrastructurii fără ca alți participanți la piață să beneficieze neapărat de acest lucru. |
(49) |
În plus față de măsurile legate de tranzacționările algoritmice și de mare frecvență, este oportună interzicerea accesului sponsorizat și necontrolat și includerea unor măsuri pentru a controla activitatea societăților de investiții care furnizează clienților acces direct la piețe. Este, de asemenea, oportun ca societățile care furnizează acces direct la piață să se asigure că utilizatorii acestui serviciu au calificarea corespunzătoare în acest sens și că utilizarea serviciului este supusă unui control al riscurilor. Se impune ca cerințele organizatorice cu privire la aceste noi forme de tranzacționare să fie specificate mai detaliat în acte delegate. Pe lângă competențele AEVMP de a elabora orientări actualizate privind diferitele forme de acces la piață și controalele asociate, acest lucru ar trebui să asigure posibilitatea modificării cerințelor respective, atunci când este necesar pentru a răspunde evoluțiilor și inovărilor din domeniu. |
(50) |
Există o multitudine de locuri de tranzacționare care funcționează în prezent în Uniune, iar câteva dintre acestea au ca obiect tranzacționarea unor instrumente financiare identice. Pentru a aborda riscurile potențiale la care sunt supuse interesele investitorilor, ar trebui aduse într-un cadru formal și coordonate în mai mare măsură procesele legate de consecințele tranzacționării în alte locuri în cazul în care un loc de tranzacționare decide suspendarea sau retragerea unui instrument financiar de la tranzacționare. În scopul securității juridice și pentru a aborda în mod adecvat conflictele de interese atunci când se iau deciziile de suspendare sau de retragere a unor instrumente de la tranzacționare, ar trebui să se stipuleze că, în cazul în care o piață reglementată sau un SMT sistează tranzacționarea din cauza nedivulgării informațiilor privind un emitent sau un instrument financiar, celelalte locuri de tranzacționare se conformează respectivei decizii. În plus, este necesară îmbunătățirea și aducerea într-un cadru formal într-o mai mare măsură a schimbului de informații și a cooperării dintre locurile de tranzacționare în cazul unor condiții excepționale legate de un anumit instrument financiar tranzacționat în mai multe locuri de tranzacționare. Aceste măsuri ar trebui să includă dispoziții pentru a împiedica locurile de tranzacționare să utilizeze în scopuri comerciale informațiile transmise în contextul suspendării sau retragerii unui instrument de la tranzacționare. |
(51) |
Numărul investitorilor activi pe piețele financiare a crescut, acestora fiindu-le oferită o gamă mai largă și mai complexă de servicii și instrumente și, având în vedere aceste evoluții, ar trebui să se prevadă un grad de armonizare capabil să ofere investitorilor un nivel de protecție ridicat în întreaga Uniune Europeană . La momentul adoptării Directivei 2004/39/CE, faptul că investitorii depindeau tot mai mult de recomandări personale a condus la necesitatea includerii furnizării consultanței de investiții ca serviciu de investiții supus autorizării și condiției respectării unor norme de conduită profesională specifice. Menținerea importanței recomandărilor personale pentru clienți și complexitatea tot mai mare a serviciilor și a instrumentelor impun consolidarea normelor de conduită profesională pentru a spori gradul de protecție a investitorilor. |
(51a) |
Deși sunt necesare norme consolidate de conduită profesională pentru serviciile de consultanță, ele nu sunt suficiente pentru a asigura o protecție corespunzătoare a investitorilor. În particular, statele membre ar trebui să se asigure că, în cazul în care societățile de investiții concep produse de investiții sau depozite structurate cu scopul de a le vinde unor clienți profesioniști sau de detaliu, produsele respective sunt concepute pentru a îndeplini necesitățile și caracteristicile unei piețe-țintă identificate din cadrul categoriei relevante de clienți. În plus, statele membre ar trebui să se asigure că societățile de investiții adoptă măsuri rezonabile pentru a garanta faptul că produsul de investiții este comercializat și distribuit clienților din cadrul grupului-țintă. Totuși, acest lucru nu ar trebui să îi exonereze de răspundere pe distribuitorii terți atunci când comercializează sau distribuie produsul în afara grupului-țintă fără cunoștința sau acordul societății care a conceput produsul. Producătorii ar trebui, de asemenea, să verifice periodic performanța produselor lor, să evalueze dacă acestea și-au îndeplinit rolul pentru care au fost concepute și să stabilească dacă piața-țintă pentru produsele respective este în continuare potrivită. Investitorii au nevoie, de asemenea, de informații corespunzătoare privind produsele, în special informații permanente privind impactul cumulativ al diferitelor niveluri de taxe aplicabile profitului obținut în urma investiției. În acest context, ar trebui să se țină cont de dispozițiile articolului 80 alineatul (8) din Directiva 2006/48/CE. |
(52) |
Pentru a pune la dispoziția investitorilor toate informațiile relevante, este oportun să se impună societăților de investiții care furnizează consultanță de investiții să specifice în mod clar baza recomandărilor pe care le fac, în special gama de produse pe care le au în vedere pentru a oferi recomandări personale clienților, costul serviciului de consultanță sau, în cazul în care cuantumul taxelor și al stimulentelor nu poate fi determinat înainte de furnizarea serviciului de consultanță, modul de calculare a cuantumului, să specifice dacă furnizează consultanță de investiții în mod corelat cu acceptarea sau primirea de stimulente din partea unor terți și dacă societățile de investiții oferă clienților o analiză periodică a caracterului adecvat al instrumentelor financiare pe care le recomandă acestora. Este, de asemenea, oportun să se impună societăților de investiții să explice clienților lor fundamentele recomandărilor oferite. Elaborarea unor orientări de către AEVMP ar putea contribui la asigurarea aplicării eficace și consecvente a acestor dispoziții. Pentru defini mai detaliat cadrul de reglementare al furnizării de consultanță de investiții, păstrând totodată libertatea de alegere a societăților de investiții și a clienților, este oportună stabilirea condițiilor care stau la baza furnizării acestui serviciu atunci când societățile de investiții își informează clienții că serviciul de consultanță este oferit în mod corelat cu acceptarea sau primirea de stimulente din partea unor terți . Atunci când furnizează serviciul de administrare discreționară a portofoliului, o societate de investiții ar trebui, înainte de încheierea acordului, să informeze clienții în legătură cu nivelul estimat al stimulentelor, iar totalitatea stimulentelor plătite sau primite ar trebui să fie făcută publică prin intermediul unor rapoarte periodice . Având în vedere necesitatea de a garanta că aceste stimulente din partea unor terți nu împiedică societatea de investiții să acționeze în interesul clientului, ar trebui să se permită, de asemenea, în anumite condiții, interzicerea primirii unor astfel de stimulente sau obligația ca ele să fie transferate clientului. |
(52a) |
Pentru a proteja în continuare consumatorii, este necesar și să se asigure că societățile de investiții nu remunerează sau evaluează performanța personalului lor într-un mod incompatibil cu obligația societăților de a acționa în interesul clienților. Remunerarea personalului care vinde produse de investiții sau oferă consultanță cu privire la acestea ar trebui, așadar, să nu depindă numai de obiectivele de vânzare sau de profitul obținut de societate din comercializarea unui anumit instrument financiar, deoarece acest lucru ar crea stimulente pentru a furniza informații care nu sunt corecte, clare și neînșelătoare și a oferi recomandări care nu sunt în interesul clienților. |
(52b) |
Având în vedere complexitatea produselor de investiții și inovarea permanentă a structurii lor, este important și să se asigure că personalul care oferă consultanță cu privire la produse de investiții sau le vinde clienților de detaliu are nivelul necesar de cunoștințe și de competențe referitoare la produsele oferite. Este necesar ca societățile de investiții să asigure membrilor personalului lor suficient timp și resurse pentru ca aceștia să poată dobândi cunoștințele și competențele necesare și să le aplice atunci când furnizează servicii clienților. |
(53) |
Societăților de investiții li se permite să furnizeze servicii de investiții care constau exclusiv în executarea și/sau primirea și transmiterea ordinelor clienților, fără a fi obligate să obțină informații cu privire la cunoștințele și experiența clienților în scopul evaluării gradului de adecvare a serviciului sau a instrumentului financiar pentru aceștia. Având în vedere că astfel de servicii implică reducerea considerabilă a gradului de protecție a clienților, se impune ameliorarea condițiilor de furnizare a acestora. Este oportună, în special, eliminarea posibilității de a furniza un astfel de serviciu împreună cu serviciul auxiliar care constă în acordarea de credite sau împrumuturi unui investitor pentru a-i permite acestuia efectuarea unei tranzacții în care este implicată societatea de investiții, deoarece astfel crește complexitatea tranzacției, făcând dificilă înțelegerea riscului implicat. Este, de asemenea, oportună definirea mai clară a criteriilor de alegere a instrumentelor financiare pentru care se pot furniza astfel de servicii pentru a exclude anumite categorii care cuprind un instrument derivat , cu excepția cazului în care instrumentul derivat nu sporește riscul pentru client, sau încorporează o structură care face dificilă înțelegerea de către client a riscurilor implicate. |
(54) |
Practicile de vânzare încrucișată (cross-selling) reprezintă o strategie uzuală a furnizorilor de servicii financiare de detaliu din întreaga Uniune Europeană . Ele pot aduce beneficii clienților de detaliu, însă pot deveni și practici prin care interesele clienților nu sunt luate în considerare în mod corespunzător. De exemplu, anumite forme de vânzare încrucișată, cum este practica vânzării legate prin care două sau mai multe servicii financiare sunt vândute împreună ca pachet, cel puțin unul dintre aceste servicii nefiind disponibil separat, pot denatura concurența și pot avea un impact negativ asupra mobilității clienților și asupra abilității acestora de a alege în cunoștință de cauză. Un exemplu de vânzare legată poate fi necesitatea de a deschide un cont curent atunci când unui client de detaliu i se furnizează un serviciu de investiții. Deși practicile de vânzare grupată, prin care două sau mai multe servicii financiare sunt vândute împreună ca pachet, fiecare dintre aceste servicii putând fi achiziționat și separat, pot, de asemenea, să denatureze concurența și pot avea un impact negativ asupra mobilității clienților și asupra abilității acestora de a alege în cunoștință de cauză, ele lasă totuși clienților posibilitatea de a alege, periclitând respectarea de către societățile de investiții a prezentei directive. Utilizarea acestor practici ar trebui analizată cu atenție pentru a promova concurența și libertatea de alegere a consumatorului. |
(55) |
Un serviciu ar trebui considerat ca fiind furnizat la inițiativa unui client, în afara cazurilor în care acesta solicită serviciul respectiv în urma unei comunicări personalizate care i-a fost transmisă de societate sau în numele acesteia și prin care i se prezintă o invitație sau se intenționează influențarea lui în legătură cu un anumit instrument financiar sau cu o anumită tranzacție. Un serviciu poate fi considerat ca fiind furnizat la inițiativa clientului chiar dacă acesta solicită serviciul în urma unei comunicări conținând o promoție sau o ofertă privind instrumente financiare, efectuată în orice mod și care, prin însăși natura sa, are un caracter general și se adresează publicului sau unui grup sau unei categorii mai largi de clienți sau de clienți potențiali. |
(56) |
Unul dintre obiectivele prezentei directive este acela de a proteja investitorii. Măsurile destinate să protejeze investitorii ar trebui să fie adaptate particularităților fiecărei categorii de investitori (mici, profesioniști și contrapărți). Cu toate acestea, pentru a consolida cadrul de reglementare aplicabil furnizării de servicii, indiferent de categoria de clienți cărora acestea li se adresează, este oportun să se specifice clar că în relațiile cu toate categoriile de clienți se aplică principiile onestității, corectitudinii și profesionalismului, precum și obligația de a fi echitabil, clar și neînșelător. |
(57) |
Prin derogare de la principiul conform căruia statul membru de origine eliberează autorizația, exercită supravegherea și controlează îndeplinirea obligațiilor privind funcționarea sucursalelor, este oportun să se încredințeze autorității competente a statului membru gazdă responsabilitatea de a controla îndeplinirea anumitor obligații prevăzute de prezenta directivă pentru orice operațiune efectuată de o sucursală pe teritoriul statului membru în care este stabilită, această autoritate fiind, de fapt, cea mai apropiată de sucursală și, prin urmare, cel mai bine plasată pentru a detecta și a stopa încălcări ale normelor aplicabile operațiunilor efectuate de aceasta. |
(58) |
Este necesar să se impună societăților de investiții o obligație efectivă de bună execuție, pentru a garanta că acestea execută ordinele clienților în condițiile cele mai favorabile pentru aceștia. Această obligație ar trebui să se aplice societăților de investiții care au obligații contractuale sau obligații de intermediar față de clienții lor. |
(58a) |
Pentru a contribui la extinderea bazei de acționari în Uniune, cadrul de bună execuție ar trebui să fie consolidat pentru micii investitori, astfel încât aceștia să poată avea acces la gama mai largă de locuri de executare disponibile în prezent în Uniune. Evoluțiile tehnologiei de monitorizare a bunei execuții ar trebui luată în considerare la punerea în aplicare a cadrului de bună execuție. |
(59) |
Pentru a ameliora condițiile în care societățile de investiții respectă obligația de a executa ordinele în condițiile cele mai favorabile pentru clienți în conformitate cu prezenta directivă, este oportun să se impună locurilor de executare să pună la dispoziția publicului date referitoare la calitatea executării tranzacțiilor în fiecare astfel de loc. |
(60) |
Informațiile pe care societățile de investiții le furnizează clienților cu privire la politicile lor de executare a ordinelor sunt adesea informații standard și cu caracter general și nu permit clienților să înțeleagă modul în care vor fi executate ordinele sau să verifice respectarea de către societățile respective a obligației de a executa ordinele în condițiile cele mai favorabile pentru clienți. Pentru a spori gradul de protecție a investitorilor, este oportun să se precizeze principiile care stau la baza furnizării de către societățile de investiții a informațiilor cu privire la politicile de executare a ordinelor și să se impună societăților să publice trimestrial , pentru fiecare categorie de instrumente financiare, cele mai importante cinci locuri în care acestea au executat ordine ale clienților în cursul anului precedent și să țină seama, în cadrul politicilor lor privind buna execuție, de aceste informații și de informațiile publicate de locurile de tranzacționare în legătură cu calitatea executării . |
(62) |
Persoanele care furnizează servicii de investiții în contul mai multor societăți de investiții nu ar trebui să fie considerate ca agenți afiliați, ci ca societăți de investiții în cazul în care se încadrează în definiția prevăzută de prezenta directivă, cu excepția anumitor persoane care pot fi exonerate. |
(63) |
Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere dreptului agenților afiliați de a întreprinde activități reglementate de alte directive sau activități conexe privind servicii sau produse financiare care nu sunt reglementate de prezenta directivă, inclusiv în contul unor entități ale grupului financiar de care aparțin. |
(64) |
Condițiile de exercitare a activităților care au loc în afara sediilor societăților de investiții (vânzarea la domiciliu) nu ar trebui să fie reglementate de prezenta directivă. |
(65) |
Autoritățile competente ale statelor membre nu ar trebui să elibereze certificatul de înregistrare sau ar trebui să îl retragă în cazul în care activitățile exercitate efectiv indică în mod clar faptul că un agent afiliat a optat pentru sistemul juridic al unui stat membru cu scopul de a se sustrage de la normele mai stricte în vigoare într-un alt stat membru pe teritoriul căruia acest agent afiliat intenționează să își exercite sau își exercită efectiv majoritatea activităților. |
(66) |
În sensul prezentei directive, contrapărțile eligibile ar trebui să fie considerate ca acționând în calitate de clienți. |
(67) |
Criza financiară a scos în evidență limite în ceea ce privește abilitatea clienților care nu sunt clienți de detaliu de a evalua riscul pe care îl implică investițiile lor. Ar trebui confirmat faptul că este necesară asigurarea respectării normelor de conduită profesională în ceea ce privește investitorii care au cea mai mare nevoie de protecție, fiind totodată oportună o mai bună calibrare a cerințelor aplicabile diferitelor categorii de clienți. În acest scop, este oportună extinderea aplicării unor cerințe privind furnizarea de informații și raportarea la relațiile cu contrapărțile eligibile. În special, cerințele respective ar trebui să vizeze protejarea instrumentelor financiare și a fondurilor ce aparțin clienților, precum și furnizarea de informații și raportarea referitoare la instrumente financiare și tranzacții mai complexe. În vederea unei mai bune reflectări a funcțiilor municipalităților și autorităților publice locale, care nu ar trebui să desfășoare activități comerciale având ca obiect instrumente speculative, este oportun să se prevadă cu claritate excluderea acestora din lista contrapărților eligibile și a clienților considerați a fi profesioniști, permițându-le totodată să solicite să fie tratate drept clienți profesioniști atunci când sunt îndeplinite anumite condiții stricte impuse de statele membre . |
(68) |
În ceea ce privește tranzacțiile executate între contrapărți eligibile, obligația de a divulga ordinele-limită ale clienților nu ar trebui să se aplice decât în cazul în care contrapartea trimite în mod explicit ordinul-limită unei societăți de investiții în vederea executării acestuia. |
(70) |
Societățile de investiții ar trebui să dispună de aceleași posibilități de a deveni membre ale piețelor reglementate sau de a avea acces la aceste piețe în întreaga Uniune Europeană . Indiferent de modul în care sunt organizate în prezent tranzacțiile în statele membre, este important să se elimine limitările tehnice și juridice cu privire la accesul pe piețele reglementate. |
(71) |
Pentru a facilita finalizarea tranzacțiilor transfrontaliere, ar trebui prevăzut accesul societăților de investiții la sistemele de compensare și de decontare din întreaga Uniune Europeană , indiferent dacă tranzacția respectivă a fost sau nu încheiată pe o piață reglementată din statul membru în cauză. Societățile de investiții care doresc să adere direct la sistemele de decontare ale altor state membre ar trebui să se conformeze cerințelor operaționale și comerciale care condiționează calitatea de membru, precum și măsurilor prudențiale vizând menținerea funcționării armonioase și ordonate a piețelor financiare. |
(72) |
Furnizarea de servicii de către societăți din țări terțe în Uniunea Europeană face obiectul regimurilor și cerințelor naționale. Aceste regimuri diferă în mare măsură, iar societățile autorizate în conformitate cu aceste regimuri nu beneficiază de libertatea de a furniza servicii și de dreptul de a se stabili în alte state membre decât în cele în care sunt stabilite. Este oportună introducerea unui cadru de reglementare comun la nivelul Uniunii Europene pentru societățile din țări terțe, inclusiv pentru societățile de investiții și operatorii de piață . În vederea asigurării unei baze pentru ca societățile din țări terțe să beneficieze de un pașaport care să le permită să furnizeze servicii de investiții și să desfășoare activități de investiții pe tot teritoriul UE, regimul ar trebui să armonizeze cadrul fragmentat care există în prezent, să asigure certitudine și tratament uniform pentru societățile din țări terțe care doresc să aibă acces la piețele din Uniunea Europeană , să asigure realizarea unei evaluări a echivalenței efective de către Comisie , evaluând cu prioritate cei mai mari parteneri comerciali ai UE și domeniile din sfera programului G20, cu privire la cadrul de reglementare și de supraveghere din țările terțe și să prevadă un nivel de protecție comparabil pentru investitorii din UE care beneficiază de servicii furnizate de societăți din țări terțe. |
(73) |
Furnizarea de servicii către clienții de detaliu sau către clienții care au ales să renunțe la anumite elemente ale protecției conferite pentru a fi tratați drept clienți profesioniști ar trebui să fie condiționată întotdeauna de înființarea unei sucursale pe teritoriul Uniunii Europene . Înființarea sucursalei respective ar trebui să facă obiectul autorizării și supravegherii în Uniunea Europeană . Ar trebui să existe mecanisme de cooperare adecvate între autoritatea competentă în cauză și autoritatea competentă din țara terță respectivă. Sucursala ar trebui să dispună liber de un capital inițial suficient. După ce este autorizată, sucursala ar trebui să facă obiectul supravegherii în statul membru în care este înființată; societatea din țara terță ar trebui să poată furniza servicii în alte state membre prin intermediul sucursalei autorizate și supravegheate, cu condiția aplicării unei proceduri de notificare. Furnizarea de servicii în Uniune fără existența unor sucursale ar trebui să fie limitată la contrapărțile eligibile și la clienții profesioniști , alții decât clienții care au ales să renunțe la anumite elemente ale protecției conferite pentru a fi tratați drept clienți profesioniști . Cu excepția cazului în care serviciile sunt furnizate la inițiativa exclusivă a clientului, sucursala ar trebui să facă obiectul înregistrării pe lângă AEVMP și să fie supravegheată în țara terță. Ar trebui să existe mecanisme de cooperare adecvate între AEVMP și autoritățile competente din țara terță respectivă. |
(74) |
Dispozițiile prezentei directive referitoare la furnizarea de servicii de investiții sau la exercitarea de activități de investiții în Uniunea Europeană de către societăți din țări terțe nu ar trebui să afecteze posibilitatea ca persoanele stabilite în Uniune să beneficieze, la inițiativa lor exclusivă, de servicii de investiții furnizate de societăți din țări terțe. Atunci când o societate dintr-o țară terță furnizează servicii la inițiativa exclusivă a unei persoane stabilite în Uniune, aceste servicii nu ar trebui considerate a fi furnizate pe teritoriul Uniunii. În cazul în care o societate dintr-o țară terță contactează clienți sau clienți potențiali din Uniune sau își promovează sau face reclamă serviciilor sau activităților sale de investiții sau auxiliare în Uniune, acestea nu ar trebui să fie considerate servicii furnizate la inițiativa exclusivă a clientului. |
(75) |
Autorizația pentru exploatarea unei piețe reglementate ar trebui să includă orice activitate care are legătură directă cu afișarea, prelucrarea, executarea, confirmarea și notificarea ordinelor, din momentul în care acestea sunt primite de piața reglementată și până în momentul în care sunt transmise pentru finalizare ulterioară, precum și orice activitate aferentă admiterii de instrumente financiare la tranzacționare. Autorizația ar trebui să includă, de asemenea, tranzacțiile încheiate prin intermediul formatorilor de piață desemnați la care apelează piața reglementată, în cazul în care aceste tranzacții se efectuează în cadrul sistemelor sale și în conformitate cu normele care reglementează aceste sisteme. Având în vedere importanța formatorilor de piață pentru funcționarea ordonată și eficientă a piețelor, locurile de tranzacționare ar trebui să încheie acorduri scrise cu formatorii de piață care să le clarifice obligațiile și să garanteze că aceștia își îndeplinesc în orice moment, în afara circumstanțelor excepționale, angajamentul de a furniza lichidități pieței. Nu toate tranzacțiile încheiate de membri sau de către participanți ai pieței reglementate, ai unui MTF sau ai unui OTF ar trebui considerate ca efectuate în cadrul sistemelor unei piețe reglementate, ale unui MTF sau ale unui OTF. Tranzacțiile pe care membrii sau participanții le încheie în mod bilateral și care nu îndeplinesc toate obligațiile stabilite pentru o piață reglementată, un MTF sau un OTF în temeiul prezentei directive ar trebui considerate ca tranzacții încheiate în afara unei piețe reglementate, a unui MTF sau a unui OTF în scopul definirii internalizatorilor sistematici. În astfel de cazuri, obligația societăților de investiții de a publica cotații ferme ar trebui să se aplice în cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute de prezenta directivă. |
(76) |
Furnizarea principalelor servicii de date referitoare la piață, esențiale pentru ca utilizatorii să poată obține o imagine de ansamblu a activităților de tranzacționare pe piețele din întreaga Uniune Europeană și pentru ca autoritățile competente să primească informații precise și complete cu privire la tranzacțiile relevante, ar trebui să facă obiectul autorizării și reglementării pentru a asigura nivelul necesar de calitate. |
(77) |
Introducerea mecanismelor de publicare aprobate (APA) are menirea de a îmbunătăți nivelul de calitate al informațiilor care asigură transparența în tranzacționare publicate în spațiul extrabursier (over the counter - OTC) și de a contribui semnificativ la garantarea publicării acestor date într-un mod care să faciliteze consolidarea lor cu datele publicate de locurile de tranzacționare. |
(78) |
Având în vedere faptul că în prezent există o structură a pieței care permite concurența între locuri de tranzacționare multiple, este esențial ca un sistem centralizat de raportare eficace și cuprinzător să intre în funcțiune cât mai curând posibil. Introducerea unei soluții comerciale pentru sistemul centralizat de raportare pentru instrumentele de capitaluri proprii și instrumentele asimilabile instrumentelor de capitaluri proprii ar urma să contribuie la crearea unei piețe europene integrate în mai mare măsură și să înlesnească accesul participanților la piață la o imagine consolidată a informațiilor disponibile referitoare la transparența tranzacțiilor. Soluția avută în vedere se bazează pe autorizarea furnizorilor care funcționează conform unor parametri predefiniți și supravegheați pentru a asigura că sunt puse la dispoziție date coerente și corecte referitoare la piață și care se află în concurență în scopul producerii unor soluții inovatoare și foarte sofisticate din punct de vedere tehnic care să deservească piața în cea mai mare măsură posibilă. Pentru a facilita dezvoltarea rapidă a unui sistem centralizat de raportare viabil, Comisia ar trebui să adopte cât mai curând posibil acte delegate care să specifice anumite detalii referitoare la obligația de a furniza informații aplicabilă furnizorilor de sisteme centralizate de raportare (CTP). Solicitând tuturor furnizorilor de sisteme centralizate de raportare să consolideze toate mecanismele aprobate de publicare, se va asigura existența concurenței pe baza calității serviciilor furnizate clienților, și nu pe baza gamei de date acoperite. Cu toate acestea, este oportun să se prevadă acum elaborarea unei soluții publice, în cazul în care soluția comercială nu are drept rezultat producerea la timp a unui sistem centralizat de raportare eficace și cuprinzător. |
(79) |
Versiunea revizuită a Directivei 2006/49/CE ar trebui să stabilească cerințele minime de capital pe care ar trebui să le îndeplinească piețele reglementate pentru a putea fi autorizate, ținând seama de natura specifică a riscurilor asociate acestor piețe. |
(80) |
Operatorii unei piețe reglementate ar trebui să poată exploata, de asemenea, un MTF în conformitate cu dispozițiile aplicabile ale prezentei directive. |
(81) |
Dispozițiile prezentei directive referitoare la admiterea de instrumente la tranzacționare în conformitate cu normele aplicate de o piață reglementată nu ar trebui să aducă atingere aplicării Directivei 2001/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 mai 2001 privind admiterea valorilor mobiliare la cota oficială a unei burse de valori și informațiile care trebuie publicate cu privire la aceste valori mobiliare (25). O piață reglementată nu ar trebui împiedicată să aplice cerințe mai stricte decât cele prevăzute de prezenta directivă emitenților de valori mobiliare sau de instrumente pe care intenționează să le admită la tranzacționare. |
(82) |
Statele membre ar trebui să poată însărcina mai multe autorități competente cu aplicarea gamei variate de obligații prevăzute de prezenta directivă. Aceste autorități ar trebui să aibă un caracter public, care să le poată garanta independența în raport cu agenții economici și să asigure evitarea conflictelor de interese. Statele membre ar trebui să garanteze o finanțare adecvată a autorității competente, în conformitate cu dreptul lor intern. Desemnarea autorităților publice nu ar trebui să împiedice delegarea de funcții sub responsabilitatea autorității competente. |
(83) |
Liderii G20, reuniți la Pittsburgh la 25 septembrie 2009, au căzut de acord să îmbunătățească reglementarea, funcționarea și transparența piețelor financiare și de mărfuri pentru a rezolva problema volatilității excesive a prețului mărfurilor. Comunicarea Comisiei din 28 octombrie 2009 intitulată „Îmbunătățirea funcționării lanțului de aprovizionare cu alimente în Europa” și Comunicarea din 2 februarie 2011 intitulată „Abordarea provocărilor de pe piețele de mărfuri și privind materiile prime” prezintă măsuri care trebuie luate în contextul revizuirii Directivei 2004/39/CE. În septembrie 2011, Organizația Internațională a Reglementatorilor de Valori Mobiliare a publicat Principiile de reglementare și de supraveghere a piețelor de instrumente derivate pe mărfuri. Aceste principii au fost aprobate la Summitul G20 de la Cannes din 4 noiembrie 2011, în cadrul căruia s-a solicitat ca autoritățile de reglementare a piețelor să aibă competențe oficiale de administrare a pozițiilor, inclusiv competența de a stabili limite de poziție ex ante, dacă este necesar. |
(84) |
Competențele autorităților competente ar trebui completate cu competențe explicite de a obține , de la orice persoană, informații cu privire la dimensiunea și scopul unei poziții pe contracte derivate pe mărfuri și de a cere persoanei respective să ia măsuri pentru a-și diminua poziția pe respectivele contracte derivate. |
(85) |
Locurilor de tranzacționare și autorităților competente ar trebui să li se acorde competențe explicite de a limita posibilitatea unei persoane sau a unei categorii de persoane de a încheia sau de a deține un contract pe un instrument derivat pe o anumită marfă, pe baza standardelor tehnice stabilite de AEVMP, și de a administra pozițiile astfel încât să favorizeze integritatea pieței instrumentului derivat și mărfii subiacente fără a limita în mod nejustificat lichiditatea . Ar trebui să fie posibilă aplicarea unei limitări atât în cazul tranzacțiilor individuale, cât și în cazul pozițiilor acumulate în timp. În special în cazul al doilea, autoritatea competentă ar trebui să se asigure că aceste limite de poziție sunt nediscriminatorii, sunt explicate în mod clar, țin cont în mod corespunzător de specificitatea pieței în cauză și sunt necesare pentru a garanta integritatea și buna funcționare a acesteia. Aceste limite nu ar trebui să se aplice pozițiilor care reduc în mod obiectiv riscurile legate direct de activitățile comerciale având drept obiect marfa respectivă. Pentru a evita efectele nedorite asupra piețelor mărfii subiacente ca urmare a reglementării instrumentelor derivate, este oportun și să se clarifice distincția dintre contractele la vedere și contractele la termen. |
(86) |
Pe lângă competențele conferite autorităților competente , toate locurile de tranzacționare în care se efectuează tranzacții cu instrumente derivate pe mărfuri ar trebui să instituie limite corespunzătoare și alte asemenea mecanisme adecvate de administrare a pozițiilor pentru asigurarea lichidității, a cotației ordonate și a condițiilor de decontare și pentru prevenirea abuzurilor pe piață. Astfel de mecanisme pot include, de exemplu, identificarea apariției unor concentrări semnificative de poziții în special apropiate de data decontării, limite de poziție, limite pentru evoluția prețurilor, ordonarea lichidării sau transferul unor poziții deschise, suspendarea tranzacționării, modificarea termenilor sau a condițiilor de livrare, anularea tranzacțiilor și solicitarea scopului execuției. AEVMP ar trebui să țină la zi și să publice o listă a măsurilor de acest fel aflate în vigoare, descrise succint. Limitele ar trebui aplicate în mod coerent și ar trebui să țină seama de caracteristicile pieței vizate. Ar trebui specificate în mod clar entitățile vizate de respectivele limite sau mecanisme și orice derogări de la acestea, precum și pragurile cantitative care constituie limite sau care pot da naștere altor obligații. Având în vedere că niciun loc de tranzacționare nu poate vedea pozițiile agregate deținute de membrii sau participanții săi pe piața globală, este oportun și să se permită specificarea controalelor prin intermediul standardelor tehnice de reglementare, inclusiv pentru a se evita orice discrepanțe între efectele limitelor sau ale mecanismelor care se aplică unor contracte comparabile în locuri de tranzacționare diferite. |
(87) |
Locurile de tranzacționare în care se tranzacționează cele mai lichide instrumente derivate pe mărfuri ar trebui să publice săptămânal situația agregată a pozițiilor deținute de diferitele tipuri de participanți la piață, inclusiv de clienții acelor participanți care nu tranzacționează în nume propriu. La cererea autorității competente, acesteia i se comunică o situație completă și detaliată, defalcată atât pe tipuri de participanți la piață, cât și individual, ținând cont, atunci când este cazul, de cerințele de raportare impuse deja la articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2011 privind integritatea și transparența pieței angro de energie (26) . |
(89) |
Este de dorit facilitarea accesului la capital pentru întreprinderile mici și mijlocii (IMM-uri) și facilitarea dezvoltării în continuare a piețelor specializate care au menirea de a răspunde nevoilor emitenților care sunt întreprinderi mici sau mijlocii. Aceste piețe, care sunt de regulă operate în temeiul prezentei directive ca MTF-uri, sunt cunoscute sub denumirea de piețe pentru IMM-uri, piețe de creștere sau piețe junior. Crearea, în cadrul categoriei MTF-urilor, a subcategoriei piețelor de creștere pentru IMM-uri și înregistrarea acestor piețe are menirea de a asigura creșterea vizibilității acestora și de a sprijini elaborarea unor standarde de reglementare paneuropene pentru astfel de piețe. Ar trebui să se acorde atenție modului de elaborare a unor acte legislative viitoare pentru a încuraja și a promova în continuare utilizarea acestei piețe ca o categorie nouă de active, care va fi atractivă pentru investitori. Toate celelalte reglementări europene ale pieței ar trebui să fie actualizate pentru a reduce sarcinile administrative și pentru a acorda stimulente suplimentare pentru cotarea IMM-urilor pe piețele de creștere pentru IMM-uri. |
(90) |
Cerințele aplicabile acestei noi categorii de piețe ar trebui să ofere suficientă flexibilitate pentru a putea ține cont de modelele de piață actuale care funcționează cu succes în întreaga Europă. Prin aceste cerințe ar trebui, de asemenea, să se realizeze un echilibru corect între menținerea unui nivel ridicat de protecție a investitorilor, vital pentru a stimula încrederea investitorilor în emitenții de pe piețele respective, reducând totodată sarcinile administrative inutile ale acestor emitenți. Se propune detalierea cerințelor privind piețele pentru IMM-uri, precum cele referitoare la criteriile de admitere la tranzacționare pe aceste piețe, în acte delegate sau în standarde tehnice. |
(91) |
Având în vedere că este important ca piețele care funcționează cu succes să nu fie afectate, ar trebui menținută posibilitatea ca operatorii piețelor care vizează emitenții IMM-uri să opteze pentru a continua operarea unei astfel de piețe în conformitate cu cerințele prevăzute de prezenta directivă fără a trebui să se înregistreze ca piețe de creștere pentru IMM-uri. |
(92) |
Informațiile confidențiale primite de punctul de contact al unui stat membru prin intermediul punctului de contact al unui alt stat membru nu ar trebui să fie considerate informații cu caracter pur național. |
(93) |
Este necesar să fie sporită convergența prerogativelor de care dispun autoritățile competente, pentru a tinde spre o intensitate echivalentă a aplicării normelor în interiorul pieței financiare integrate. Un set minim comun de prerogative, însoțit de resursele adecvate, ar trebui să garanteze eficacitatea supravegherii. |
(94) |
Având în vedere impactul semnificativ și cotele de piață pe care le au multe dintre MTF-uri, este oportun să se asigure instituirea unor mecanisme adecvate de cooperare între autoritatea competentă a MTF-ului și cea din jurisdicția în care MTF-ul respectiv furnizează servicii. Pentru a acționa din timp în ceea ce privește alte evoluții similare, această abordare ar trebui extinsă și la OTF-uri. |
(95) |
Pentru a se asigura respectarea obligațiilor care decurg din prezenta directivă și din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] de către societățile de investiții și piețele reglementate, de către cei care controlează în mod efectiv activitatea acestora și de către membrii organelor de conducere ale societăților de investiții și ale piețelor reglementate, precum și pentru a garanta un tratament similar în întreaga Uniune Europeană , statele membre ar trebui să fie obligate să prevadă sancțiuni și măsuri administrative eficace, proporționale și cu efect de descurajare. Prin urmare, sancțiunile și măsurile administrative instituite de statele membre ar trebui să respecte anumite cerințe esențiale privind destinatarii, criteriile care trebuie luate în considerare la aplicarea unei sancțiuni sau măsuri, publicarea sancțiunilor sau măsurilor, principalele competențe de sancționare și nivelurile sancțiunilor administrative pecuniare. |
(96) |
În special, autoritățile competente ar trebui să fie împuternicite să aplice sancțiuni pecuniare suficient de mari pentru a contrabalansa beneficiile preconizate și pentru a avea un efect de descurajare chiar și pentru instituțiile mai mari și managerii acestora. |
(97) |
Pentru a garanta aplicarea coerentă a sancțiunilor în toate statele membre, acestea ar trebui să fie obligate să se asigure că, atunci când stabilesc tipul sancțiunilor sau al măsurilor administrative și nivelul sancțiunilor administrative pecuniare, autoritățile competente iau în considerare toate circumstanțele relevante. |
(98) |
Pentru ca sancțiunile să aibă un efect de descurajare asupra publicului în sens larg, acestea ar trebui în mod normal publicate, cu excepția anumitor situații bine definite. |
(99) |
Pentru a depista eventualele încălcări, autoritățile competente ar trebui să aibă competențele de investigare necesare și ar trebui să stabilească mecanisme eficace și fiabile de încurajare a raportării încălcărilor efective sau potențiale , inclusiv a protecției angajaților care raportează încălcări din cadrul propriilor instituții . Aceste mecanisme nu ar trebui să aducă atingere protecției adecvate a persoanelor acuzate. Ar trebui instituite proceduri corespunzătoare pentru a garanta dreptul la apărare și dreptul de a fi ascultat al persoanei vizate de o astfel de raportare înainte de adoptarea unei decizii finale cu privire la aceasta, precum și dreptul său de a contesta o astfel de decizie în fața unui tribunal. |
(100) |
Prezenta directivă ar trebui să acopere atât sancțiunile, cât și măsurile administrative pentru a include toate acțiunile întreprinse după comiterea unei încălcări care sunt destinate să împiedice alte încălcări, indiferent dacă acestea sunt considerate sancțiuni sau măsuri conform dreptului intern. |
(101) |
Prezenta directivă nu ar trebui să aducă atingere niciunei dispoziții din dreptul statelor membre referitoare la sancțiunile penale. Fără a aduce atingere sistemelor de drept ale statelor membre, acestea ar trebui să se asigure că, dacă există suspiciuni că un membru al consiliului de administrație al unei societăți de investiții sau al unui operator de piață a încălcat dispozițiile prezentei directive sau ale Regulamentului (UE) nr. …/… [RPIF] sau a comis o infracțiune legată de chestiuni care intră sub incidența prezentei directive sau a Regulamentului (UE) nr. …/… [RPIF], acesta poate face în mod personal obiectul unor proceduri penale sau civile. |
(102) |
Pentru a proteja clienții și fără a se aduce atingere dreptului acestora de a-și prezenta litigiile în fața instanțelor, este oportun ca statele membre să asigure înființarea unor organisme publice sau private însărcinate cu soluționarea acestor litigii pe cale extrajudiciară, care să coopereze în scopul soluționării litigiilor transfrontaliere, ținând seama de Recomandarea 98/257/CE a Comisiei din 30 martie 1998 privind principiile aplicabile organismelor responsabile cu soluționarea extrajudiciară a litigiilor legate de consumatori (27) și de Recomandarea 2001/310/CE a Comisiei din 4 aprilie 2001 privind principiile aplicabile organismelor extrajudiciare implicate în rezolvarea pe cale consensuală a litigiilor legate de consumatori (28). Atunci când aplică dispozițiile privind procedurile extrajudiciare privind depunerea reclamațiilor și căile de atac, statele membre ar trebui încurajate să utilizeze mecanismele de cooperare transfrontaliere existente, în special rețeaua pentru reclamații privind serviciile financiare FIN-Net (Financial Services Complaints Network). |
(103) |
Orice schimb sau orice transmitere de informații între autoritățile competente sau alte autorități, organisme sau persoane ar trebui să respecte normele privind transferul de date cu caracter personal către țările terțe prevăzute de Directiva 95/46/CE. Orice schimb sau orice transmitere de date cu caracter personal între AEVMP și țări terțe ar trebui să respecte normele privind transferul de date cu caracter personal prevăzute de Regulamentul (CE) nr. 45/2001. |
(104) |
Este necesar să se consolideze dispozițiile privind schimbul de informații între autoritățile competente naționale, precum și obligațiile reciproce ale acestor autorități în materie de asistență și cooperare. În contextul unei activități transfrontaliere tot mai intense, autoritățile competente ar trebui să își furnizeze reciproc informațiile necesare pentru exercitarea funcțiilor lor, astfel încât să garanteze aplicarea eficace a prezentei directive, inclusiv în cazul în care o încălcare sau o încălcare suspectată poate fi de resortul autorităților competente ale mai multor state membre. În cadrul acestui schimb de informații, secretul profesional se impune întotdeauna pentru a asigura transmiterea fără piedici a informațiilor respective, precum și protecția drepturilor persoanelor în cauză. ▐ |
(106) |
Ar trebui delegată Comisiei competența de a adopta, în conformitate articolul 290 din tratat, acte privind detaliile legate de exonerări, specificarea anumitor definiții , criteriile de evaluare a proiectelor de achiziții ale societăților de investiții, cerințele organizatorice pentru societățile de investiții, gestionarea conflictelor de interese, normele de conduită profesională pentru furnizarea de servicii de investiții, executarea ordinelor în condițiile cele mai favorabile pentru clienți, prelucrarea ordinelor clienților, tranzacțiile cu contrapărți eligibile, piețele de creștere pentru IMM-uri, condițiile pentru evaluarea capitalului inițial al societăților din țări terțe, măsurile privind reziliența sistemelor, mecanismele de întrerupere temporară a tranzacționării (circuit breakers) și tranzacționarea electronică, admiterea instrumentelor financiare la tranzacționare, suspendarea și retragerea instrumentelor financiare de la tranzacționare, pragurile pentru raportarea pozițiilor deținute de diferitele categorii de traderi, clarificarea conceptului de „condiții comerciale rezonabile” necesare pentru ca un mecanism de publicare aprobat (APA) să publice informații, pentru ca CTP să acorde acces la fluxurile de date și pentru ca un mecanism de raportare aprobat (ARM) să raporteze informații, clarificarea detaliilor referitoare la obligația de a furniza informații aplicabilă CTP, cooperarea dintre autoritățile competente. Este deosebit de important ca, în timpul lucrărilor pregătitoare, Comisia să organizeze consultări adecvate, inclusiv la nivel de experți. Atunci când pregătește și elaborează acte delegate, Comisia ar trebui să asigure transmiterea simultană, în timp util și adecvată a documentelor relevante către Parlamentul European și Consiliu. |
(107) |
În vederea asigurării unor condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentei directive, ar trebui conferite Comisiei competențe de executare. Aceste competențe ar trebui să se refere la adoptarea deciziei de echivalență efectivă cu privire la cadrul legal și de supraveghere al țărilor terțe pentru furnizarea de servicii de către societățile din țări terțe și pentru transmiterea către AEVMP a rapoartelor privind pozițiile deținute pe categorii de traderi și ele ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (29). |
(108) |
Standardele tehnice în materie de servicii financiare ar trebui să asigure o armonizare coerentă și o protecție adecvată a deponenților, a investitorilor și a consumatorilor din întreaga Uniune Europeană . Este eficient și oportun să se încredințeze AEVMP, ca organism care deține un nivel înalt de specializare, sarcina de a elabora proiecte de standarde tehnice de reglementare și de punere în aplicare care nu implică opțiuni strategice și de a le înainta Comisiei. Pentru a asigura protecția consecventă a investitorilor și a consumatorilor în sectoarele serviciilor financiare, AEVMP ar trebui să își îndeplinească sarcinile, în măsura în care este posibil, în strânsă cooperare cu celelalte două autorități europene de supraveghere în cadrul Comitetului comun al autorităților europene de supraveghere. |
(109) |
Comisia ar trebui să adopte proiectele de standarde tehnice de reglementare elaborate de AEVMP care specifică criteriile aplicate pentru a stabili dacă o activitate este auxiliară în raport cu activitatea principală, privind procedurile de aprobare și de respingere a cererilor de autorizare ale societăților de investiții, privind cerințele referitoare la organele de conducere, privind achiziția de participații calificate, privind obligația de a executa ordinele în condițiile cele mai favorabile pentru client, privind cooperarea și schimbul de informații, privind libertatea de a furniza servicii și de a desfășura activități de investiții, privind înființarea unei sucursale, privind furnizarea de servicii de către societățile din țări terțe, privind limitele participațiilor în anumite instrumente derivate pe mărfuri și specificarea mai detaliată a verificărilor pozițiilor aplicabile altor instrumente derivate pe mărfuri, privind procedurile de aprobare și de respingere a cererilor de autorizare ale furnizorilor de servicii de raportare a datelor, privind cerințele organizatorice pentru mecanismele de publicare aprobate (approved publication arrangements – APA) și furnizorii de sisteme centralizate de raportare (consolidated tape providers – CTP) și privind cooperarea dintre autoritățile competente. Comisia ar trebui să adopte aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare prin acte delegate, în temeiul articolului 290 din TFUE și în conformitate cu articolele 10 – 14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 . |
(110) |
Ar trebui, de asemenea, să i se confere Comisiei competența de a adopta, prin acte delegate, standardele tehnice de punere în aplicare elaborate de AEVMP privind procedurile de aprobare și de respingere a cererilor de autorizare ale societăților de investiții, privind achiziția de participații calificate, privind procesul de tranzacționare și finalizarea tranzacțiilor în MTF-uri și OTF-uri, privind suspendarea și retragerea instrumentelor de la tranzacționare, privind libertatea de a furniza servicii și de a desfășura activități de investiții, privind înființarea unei sucursale, privind furnizarea de servicii de către societățile din țări terțe, privind raportarea pozițiilor pe categorii de traderi, privind transmiterea de informații către AEVMP, privind obligația de cooperare, privind cooperarea între autoritățile competente, privind schimbul de informații și privind consultarea înainte de autorizare. Comisia ar trebui să adopte respectivele standarde tehnice de punere în aplicare prin acte de punere în aplicare, în temeiul articolului 291 din TFUE și în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. |
(111) |
Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport privind funcționarea sistemelor organizate de tranzacționare, funcționarea regimului pentru piețele de creștere pentru IMM-uri, impactul cerințelor privind tranzacționarea automatizată și tranzacționarea de mare frecvență, experiența cu mecanismele de interzicere a anumitor produse sau practici și impactul măsurilor legate de piețele instrumentelor derivate pe mărfuri. |
(112) |
Având în vedere că obiectivul prezentei directive, și anume crearea unei piețe financiare integrate în care investitorii să se bucure de o protecție suficientă și în care să fie protejate eficiența și integritatea pieței în general , necesită stabilirea unor norme comune aplicabile societăților de investiții, indiferent de locul în care sunt autorizate în Uniunea Europeană, și care să reglementeze funcționarea piețelor reglementate și a altor sisteme de tranzacționare, cu scopul de a evita ca opacitatea unei singure piețe sau o blocare a acesteia să compromită funcționarea eficientă a sistemului financiar european în ansamblul său și, având în vedere dimensiunile și efectele prezentei directive, acest obiectiv poate fi mai bine realizat la nivelul Uniunii, Uniunea poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană . În conformitate cu principiul proporționalității prevăzut la articolul menționat anterior, prezenta directivă nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv. |
(113) |
Instituirea unui sistem centralizat de raportare pentru alte instrumente financiare decât cele de capitaluri proprii este considerată a fi mai dificilă decât instituirea unui astfel de sistem pentru instrumentele de capitaluri proprii, de aceea potențialii furnizori de sisteme centralizate de raportare ar trebui să aibă întâi posibilitatea de a acumula experiență cu acesta din urmă pentru a putea să-l realizeze pe primul. Prin urmare, pentru a facilita instituirea în condiții corespunzătoare a unui sistem centralizat de raportare pentru alte instrumente financiare decât cele de capitaluri proprii, este oportun să se prevadă un termen prelungit de aplicare a măsurilor naționale de transpunere a dispozițiilor relevante. Cu toate acestea, este oportun să se prevadă acum elaborarea unei soluții publice, în cazul în care soluția comercială nu are drept rezultat producerea la timp a unui sistem centralizat de raportare eficace și cuprinzător. |
(113a) |
Pentru a dezvolta în continuare cadrul Uniunii de reglementare a valorilor mobiliare, Comisia ar trebui să prezinte o propunere de regulament privind legislația în domeniul valorilor mobiliare în care să se specifice mai detaliat definiția păstrării și administrării instrumentelor financiare și, de asemenea, în colaborare cu AEVMP, cu Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea bancară europeană) și Comitetul european pentru risc sistemic, ar trebui să promoveze activitatea de standardizare a identificatorilor și a mesajelor pentru a permite analizarea aproape în timp real a tranzacțiilor și identificarea structurilor complexe de produse, precum cele care conțin instrumente derivate sau operațiuni repo. |
(114) |
Prezenta directivă respectă drepturile fundamentale și principiile recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, în special dreptul la protecția datelor cu caracter personal, libertatea de a desfășura o activitate comercială, dreptul la protecția consumatorilor, dreptul la o cale de atac eficace și la un proces echitabil și dreptul de a nu fi judecat sau condamnat de două ori pentru aceeași infracțiune și ar trebui pusă în aplicare în conformitate cu aceste drepturi și principii, |
(114a) |
Autoritatea Europeană pentru Protecția Datelor a fost consultată, |
ADOPTĂ PREZENTA DIRECTIVĂ:
TITLUL I
DEFINIȚII ȘI DOMENIUL DE APLICARE
Articolul 1
Domeniul de aplicare
(1) Prezenta directivă se aplică societăților de investiții, piețelor reglementate, furnizorilor de servicii de raportare a datelor și societăților din țări terțe care furnizează servicii de investiții sau desfășoară activități de investiții în Uniunea Europeană .
(2) Prezenta directivă stabilește cerințe în legătură cu următoarele aspecte:
(a) |
condițiile de autorizare și de funcționare aplicabile societăților de investiții; |
(b) |
furnizarea de servicii de investiții sau desfășurarea de activități de investiții de către societăți din țări terțe prin înființarea unei sucursale; |
(c) |
autorizarea și funcționarea piețelor reglementate; |
(d) |
autorizarea și funcționarea furnizorilor de servicii de raportare a datelor; și |
(e) |
supravegherea, cooperarea și punerea în aplicare de către autoritățile competente. |
(3) Prezenta directivă se aplică și instituțiilor de credit autorizate în temeiul Directivei 2006/48/CE în cazul în care acestea furnizează unul sau mai multe servicii de investiții și/sau exercită activități de investiții, precum și instituțiilor de credit și societăților de investiții care vând clienților depozite, altele decât cele cu randament legat de rate ale dobânzilor ori le furnizează consultanță cu privire la astfel de depozite (depozite structurate).
3a. Următoarele dispoziții se aplică și întreprinderilor de asigurări și intermediarilor de asigurări, inclusiv intermediarilor de asigurări afiliați, autorizați sau înregistrați în temeiul Directivei 2002/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 noiembrie 2002 privind asigurarea de viață (30), al Directivei 2002/92/CE sau, respectiv, al Directivei 2009/138/CE, care vând investiții bazate pe asigurări sau furnizează consultanță clienților cu privire la acestea:
— |
articolul 16 alineatul (3); |
— |
articolele 23-26; și |
— |
articolele 69-80 și 83-91, dacă este cazul, pentru a permite autorităților competente să pună în aplicare articolele menționate la prima și a doua liniuță cu privire la investițiile bazate pe asigurări. |
Articolul 2
Exceptări
(1) Prezenta directivă nu se aplică:
(a) |
întreprinderilor de asigurări și întreprinderilor care exercită activitățile de reasigurare și de retrocedare prevăzute de Directiva 2009/138/CE, fără a aduce atingere articolului 1 alineatul (3a) ; |
(b) |
persoanelor care furnizează servicii de investiții exclusiv întreprinderii lor mamă, filialelor lor sau altor filiale ale întreprinderii lor mamă; |
(c) |
persoanelor care furnizează servicii de investiții ocazional în cadrul unei activități profesionale, în cazul în care aceasta este reglementată de acte cu putere de lege; |
(d) |
persoanelor care nu furnizează niciun alt serviciu sau activitate de investiții decât tranzacționarea în cont propriu, exceptând cazul în care:
Persoanele care sunt exceptate în temeiul literei (i) nu trebuie să respecte și condițiile prevăzute la prezenta literă pentru a fi exceptate . Această exceptare se aplică persoanelor care, atunci când tranzacționează certificate de emisii, nu furnizează niciun serviciu de investiții și nu desfășoară nicio sau activitate de investiții în afară de tranzacționarea în cont propriu și nu execută ordine ale clienților și care dețin sau exploatează direct sistemele aflate sub incidența Directivei 2003/87/CE; |
(e) |
persoanelor ale căror servicii de investiții constau exclusiv în gestionarea unui sistem de participare a angajaților; |
(f) |
persoanelor ale căror servicii de investiții nu constau decât în gestionarea unui sistem de participare a angajaților și în furnizarea de servicii de investiții exclusiv întreprinderii lor mamă, filialelor lor sau altor filiale ale întreprinderii lor mamă; |
(g) |
membrilor Sistemului European al Băncilor Centrale și ai organismelor naționale cu funcții similare din Uniunea Europeană , ai altor organisme publice din Uniunea Europeană însărcinate cu gestionarea datoriei publice sau care intervin în această gestionare și ai organismelor internaționale la care au aderat trei sau mai multe state membre și care sunt însărcinate cu gestionarea datoriei publice sau care intervin în această gestionare ; |
(h) |
organismelor de plasament colectiv și fondurilor de pensii, fie că sunt sau nu coordonate la nivelul Uniunii Europene , și nici depozitarilor și administratorilor acestor organisme; |
(i) |
persoanelor care:
cu condiția ca, în toate aceste cazuri:
|
(j) |
persoanelor care furnizează servicii de consultanță de investiții în cadrul exercitării unei alte activități profesionale care nu este prevăzută în prezenta directivă, cu condiția ca furnizarea acestor servicii de consultanță să nu fie remunerată în mod specific; |
(l) |
asociațiilor create de fonduri de pensii daneze și finlandeze cu unicul scop de a administra activele fondurilor de pensii afiliate; |
(m) |
în cazul „agenti di cambio” ale căror activități și funcții sunt reglementate de articolul 201 din Decretul legislativ italian nr. 58 din 24 februarie 1998; |
(n) |
operatorilor de transport și de sistem definiți la articolul 2 punctul 4 din Directiva 2009/72/CE sau la articolul 2 punctul 4 din Directiva 2009/73/CE, atunci când aceștia își îndeplinesc sarcinile în temeiul directivelor menționate, conform Regulamentului (CE) nr. 714/2009 sau Regulamentului (CE) nr. 715/2009 ori conform codurilor de rețea sau orientărilor adoptate în conformitate cu regulamentele respective. |
(2) Drepturile conferite de prezenta directivă nu se aplică furnizării de servicii în calitate de contraparte în tranzacțiile efectuate de organisme publice însărcinate cu gestionarea datoriei publice sau de membri ai Sistemului european al băncilor centrale, în cadrul sarcinilor care le sunt atribuite de TFUE și de statutul Sistemului european al băncilor centrale și al Băncii Centrale Europene sau al funcțiilor echivalente din cadrul parlamentelor naționale.
(3) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 94, privind măsuri referitoare la exceptarea prevăzută la alineatul (1) litera (c) pentru a stabili în mod clar când o activitate este exercitată ocazional.
(3a) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare care să specifice criteriile aplicate pentru a stabili dacă o activitate este auxiliară în raport cu activitatea principală, ținând cont cel puțin de următoarele elemente:
(a) |
gradul în care se poate măsura în mod obiectiv că prin activitatea respectivă se reduc riscurile legate direct de activitățile comerciale sau de activitățile de majorare a capitalului propriu; |
(b) |
necesitatea ca activitățile auxiliare să reprezinte un proporție minoritară din activitățile desfășurate la nivelul grupului și la nivelul entității, fiind exceptate serviciile care sunt furnizate exclusiv altor membri ai aceluiași grup; |
(c) |
amploarea activității în raport cu activitățile principale și importanța activității pe piețele relevante; |
(d) |
oportunitatea limitării expunerilor nete la riscul de credit la niveluri nesemnificative din punct de vedere sistemic; |
(e) |
amploarea riscului de piață asociat activității în raport cu riscul de piață care decurge din activitatea principală; |
(f) |
relevanța sistemică a sumei pozițiilor și expunerilor nete ale unei contrapărți nefinanciare, astfel cum este se menționează la articolul 10 din Regulamentul (UE) nr. nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind instrumentele financiare derivate extrabursiere, contrapărțile centrale și registrele centrale de tranzacții (31). |
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (32) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 3
Exceptări opționale
(1) Statele membre pot opta să nu aplice prezenta directivă persoanelor pentru care ele reprezintă statul membru de origine, cu condiția ca activitățile acestor persoane să fie autorizate și reglementate la nivel național, și care:
(a) |
nu sunt autorizate să dețină fonduri sau valori mobiliare ale clienților și care, din acest motiv, nu pot în niciun moment să fie debitoare față de aceștia; |
(b) |
nu sunt autorizate să furnizeze servicii de investiții, cu excepția furnizării de consultanță de investiții cu sau fără primirea și transmiterea ordinelor pentru valori mobiliare și unități de fond ale unor organisme de plasament colectiv și primirea și transmiterea ordinelor pentru valori mobiliare și unități de fond ale unor organisme de plasament colectiv la inițiativa clientului ; și |
(c) |
în cadrul furnizării acestui serviciu, sunt autorizate să transmită ordinele doar:
|
(1a) Regimurile naționale impun acestor persoane respectarea unor cerințe care sunt cel puțin echivalente următoarelor cerințe impuse de prezenta directivă, ținând cont de dimensiunea, profilul de risc și forma lor juridică :
(a) |
condițiile și procedurile de autorizare și supraveghere continuă prevăzute la articolul 5 alineatele (1) și (3) și la articolele 7, 8, 9, 10, 21 , 22 și 23, precum și măsurile de punere în aplicare aferente adoptate de Comisie prin intermediul actelor delegate în conformitate cu articolul 94 ; |
(b) |
normele de conduită profesională stabilite la articolul 24 alineatele (1), (2), (3) și (5) și la articolul 25 alineatele (1), (4) și (5) și măsurile de punere în aplicare aferente din Directiva 2006/73/CE ; |
(c) |
cerințele organizatorice stabilite la articolul 16 alineatul (3) și actele delegate adoptate de Comisie în conformitate cu articolul 94. |
(1b) Statele membre impun persoanelor excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive în temeiul alineatului (1) să fie acoperite de un sistem de compensare a investitorilor recunoscut în conformitate cu Directiva 97/9/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 martie 1997 privind sistemele de compensare pentru investitori (34) sau de un sistem care asigură clienților săi un grad echivalent de protecție. Statele membre pot autoriza asigurările de răspundere civilă profesională ca acoperire alternativă, în cazul în care acest lucru ar fi oportun și proporțional cu dimensiunea, profilul de risc și forma juridică a persoanelor excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive în temeiul alineatului (1). Statele membre se asigură că persoanele care sunt excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive în temeiul alineatului (1) și care vând instrumente financiare clienților de detaliu sau oferă servicii de consultanță de investiții sau de administrare de portofoliu clienților de detaliu trebuie să respecte norme de protecție a investitorilor echivalente cu dispozițiile articolului 16 alineatele (6) și (7) și ale articolelor 24 și 25.
(2) Persoanele care sunt excluse din domeniul de aplicare al prezentei directive în temeiul alineatului (1) nu beneficiază de libertatea de a furniza servicii și/sau de a exercita activități, nici de libertatea de a înființa sucursale în conformitate cu articolele 36 și respectiv 37.
(3) Statele membre informează Comisia ▐ și AEVMP dacă își exercită opțiunea prevăzută de prezentul articol și se asigură că în toate autorizațiile acordate conform alineatului (1) se precizează faptul că acestea sunt acordate conform prezentului articol.
(4) Statele membre comunică AEVMP dispozițiile de drept intern care sunt echivalente cerințelor impuse de prezenta directivă enumerate la alineatul (1).
Articolul 4
Definiții
(1) În sensul prezentei directive, se aplică definițiile prevăzute la articolul 2 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR].
(2) Se aplică, de asemenea, următoarele definiții:
1. |
„servicii și activități de investiții” înseamnă orice serviciu și orice activitate enumerate în anexa I secțiunea A și referitoare la orice instrument menționat în anexa I secțiunea C; Comisia adoptă, prin acte delegate în conformitate cu articolul 94, măsuri care precizează:
|
2. |
„serviciu auxiliar” înseamnă orice serviciu menționat în anexa I secțiunea B; |
3. |
„consultanță de investiții” înseamnă furnizarea de recomandări personale unui client, fie la cererea sa, fie la inițiativa societății de investiții, în ceea ce privește una sau mai multe tranzacții cu instrumente financiare; |
4. |
„executarea ordinelor în contul clienților” înseamnă o acțiune în vederea încheierii de acorduri de cumpărare sau de vânzare a unuia sau mai multor instrumente financiare în contul clienților. Executarea de ordine include încheierea de acorduri pentru vânzarea unor instrumente financiare emise de o instituție de credit sau de o societate de investiții la momentul emiterii acestora; |
5. |
„tranzacționarea în cont propriu” înseamnă încheierea de tranzacții privind unul sau mai multe instrumente financiare prin angajarea propriilor capitaluri; |
6. |
„formator de piață” înseamnă o persoană care este prezentă în mod continuu pe piețele financiare pentru a tranzacționa în cont propriu vânzând și cumpărând instrumente financiare prin angajarea propriilor capitaluri ▐; |
7. |
„administrare de portofolii” înseamnă administrarea discreționară și individualizată de portofolii care includ unul sau mai multe instrumente financiare, în cadrul unui mandat acordat de client; |
8. |
„client” înseamnă orice persoană fizică sau juridică căreia o societate de investiții îi furnizează servicii de investiții sau servicii auxiliare; |
9. |
„client profesionist” înseamnă orice client care îndeplinește criteriile prevăzute în anexa II; |
10. |
„client de detaliu” înseamnă un client care nu este client profesionist; |
11. |
„piață de creștere pentru IMM-uri” înseamnă un MTF înregistrat ca piață de creștere pentru IMM-uri în conformitate cu articolul 35; |
12. |
„întreprindere mică sau mijlocie” înseamnă ▐ o societate a cărei capitalizare bursieră este mai mică de 200 000 000 EUR ; |
13. |
„ordin-limită” înseamnă ordinul de a cumpăra sau de a vinde un instrument financiar la limita de preț specificată sau mai avantajos și într-o cantitate precizată; |
14. |
„instrumente financiare” înseamnă instrumentele menționate în anexa I secțiunea C; |
15. |
„instrumente ale pieței monetare” înseamnă categoriile de instrumente tranzacționate în mod obișnuit pe piața monetară, precum bonurile de tezaur, certificatele de depozit și efectele de comerț (cu excepția instrumentelor de plată); |
16. |
„stat membru de origine” înseamnă:
|
17. |
„stat membru gazdă” înseamnă statul membru, altul decât statul membru de origine, în care o societate de investiții deține o sucursală sau furnizează servicii și/sau exercită activități sau statul membru în care o piață reglementată furnizează mecanisme adecvate pentru a permite membrilor sau participanților stabiliți în acest ultim stat membru să participe la tranzacționare de la distanță în cadrul sistemului său; |
18. |
„autoritate competentă” înseamnă autoritatea desemnată de fiecare stat membru în conformitate cu articolul 69 , în afara cazurilor în care prezenta directivă conține o dispoziție contrară; |
19. |
„instituție de credit” înseamnă o instituție de credit conform definiției din Directiva 2006/48/CE; |
20. |
„societăți de administrare a OPCVM” înseamnă societăți de administrare în sensul Directivei 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) (35); |
21. |
„agent afiliat” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care, sub responsabilitatea deplină și necondiționată a unei singure societăți de investiții în contul căreia acționează, promovează clienților sau clienților potențiali servicii de investiții și/sau servicii auxiliare, primește și transmite instrucțiunile sau ordinele de la clienți referitoare la servicii de investiții sau instrumente financiare, plasează instrumente financiare sau furnizează clienților sau clienților potențiali consultanță privind aceste instrumente sau servicii; |
22. |
„sucursală” înseamnă un loc de desfășurare a activității, altul decât sediul principal, care reprezintă o parte, lipsită de personalitate juridică, a unei societăți de investiții și care furnizează servicii de investiții și/sau exercită activități de investiții și care poate, de asemenea, furniza servicii auxiliare pentru care societatea de investiții a obținut o autorizație; toate locurile de desfășurare a activității stabilite în același stat membru de o societate de investiții al cărei sediu se află într-un alt stat membru sunt considerate ca fiind o singură sucursală; |
23. |
„participație calificată” înseamnă deținerea, directă sau indirectă, într-o societate de investiții, a unei participații care reprezintă cel puțin 10 % din capital sau din drepturile de vot, astfel cum este prevăzut la articolele 9 și 10 din Directiva 2004/109/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 2004 privind armonizarea obligațiilor de transparență în ceea ce privește informația referitoare la emitenții ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată (36), având în vedere condițiile de cumulare stabilite la articolul 12 alineatele (4) și (5) din directiva respectivă, sau care permite exercitarea unei influențe semnificative asupra administrării societății de investiții în care este deținută participația respectivă; |
24. |
„întreprindere-mamă” înseamnă o întreprindere-mamă astfel cum este definită la articolele 1 și 2 din A șaptea directivă 83/349/CEE a Consiliului din 13 iunie 1983 privind conturile consolidate (37); |
25. |
„filială” înseamnă o întreprindere afiliată astfel cum este definită la articolele 1 și 2 din Directiva 83/349/CEE, inclusiv orice filială a unei întreprinderi filiale a întreprinderii-mamă care le conduce; |
26. |
„legături strânse” înseamnă o situație în care cel puțin două persoane fizice sau juridice sunt legate prin:
|
27. |
„organ de conducere” înseamnă structura de conducere a unei societăți sau a unui furnizor de servicii de raportare a datelor , care include funcțiile manageriale și de supraveghere, are autoritate supremă în luarea deciziilor și este abilitată să stabilească strategia, obiectivele și direcția generală a societății sau a furnizorului de servicii de raportare a datelor . Din organul de conducere fac parte persoane care conduc efectiv activitatea societății; |
28. |
„organ de conducere în exercițiul funcției de supraveghere” înseamnă organul de conducere în cursul exercitării funcției sale de supraveghere, care constă în supervizarea și monitorizarea procesului decizional al conducerii; |
29. |
„conducerea superioară” înseamnă persoanele care exercită funcții executive în cadrul unei societăți și care răspund de managementul activităților de zi cu zi, inclusiv de implementarea strategiilor privind distribuția de servicii și produse clienților de către societate și personalul acesteia; |
30. |
„tranzacționare algoritmică” înseamnă tranzacționarea de instrumente financiare pe baza unui algoritm computerizat care stabilește în mod automat, cu intervenție umană minimă sau fără intervenție umană, unii parametri individuali ai ordinelor, precum inițierea ordinului, momentul inițierii, prețul sau cantitatea ordinului sau modul în care ordinul să fie gestionat după trimiterea lui. Această definiție nu include sistemele utilizate exclusiv pentru a direcționa ordinele către unul sau mai multe locuri de tranzacționare, pentru a confirma ordinele , pentru a executa ordinele clienților, pentru a îndeplini orice obligație legală prin stabilirea unui parametru al ordinului sau pentru a prelucra tranzacțiile executate; |
30a. |
„tranzacționare de mare frecvență” înseamnă tranzacționarea algoritmică de instrumente financiare la viteze la care timpul de latență al mecanismului pentru transmiterea, anularea sau modificarea ordinelor devine factorul determinant pentru timpul necesar comunicării instrucțiunii către un loc de tranzacționare sau executării unei tranzacții; |
30b. |
„strategie de tranzacționare de mare frecvență” înseamnă o strategie de tranzacționare în cont propriu a unui instrument financiar care implică tranzacționarea de mare frecvență și care prezintă cel puțin două dintre următoarele caracteristici:
|
31a. |
„acces direct la piață” înseamnă o procedură prin care un participant sau un membru al unui loc de tranzacționare permite unei persoane să utilizeze codul său de tranzacționare pentru a putea transmite, pe cale electronică, ordine către sistemele interne de tranzacționare electronică ale societății de investiții pentru a fi transmise ulterior automat către un anumit loc de tranzacționare în conformitate cu codul de tranzacționare al societății de investiții; |
31b. |
„acces sponsorizat și necontrolat” înseamnă o procedură prin care un participant sau un membru al unui loc de tranzacționare permite unei persoane să utilizeze codul său de tranzacționare pentru a putea transmite, pe cale electronică, ordine către un anumit loc de tranzacționare, în conformitate cu codul de tranzacționare al societății de investiții, fără ca ordinele să fie direcționate prin sistemele interne de tranzacționare electronică ale societății de investiții; ▐ |
33. |
„practici de vânzare încrucișată” înseamnă oferirea unui serviciu de investiții împreună cu un alt serviciu sau produs ca parte a unui pachet sau pentru a condiționa o înțelegere sau un pachet; |
33a. |
„investiție bazată pe asigurări” înseamnă un contract de asigurare în cadrul căruia suma datorată clientului este expusă valorii de piață a unui activ sau este plătită dintr-un activ sau din valoarea de referință, iar activul nu este deținut direct de client; |
33b. |
„produs de investiții” înseamnă un produs în cazul căruia suma datorată clientului este stabilită în funcție de valoarea instrumentelor financiare sau produsul este un depozit structurat sau produsul este o investiție bazată pe asigurări sau produsul este un pachet de produse de investiții cu amănuntul conform definiției de la articolul … din Directiva …/… UE [PRIPS]; |
33c. |
„administrare discreționară a portofoliului” înseamnă administrarea portofoliului în cazul căreia mandatul din partea clientului îi lasă administratorului portofoliului libertatea de a alege produsele de investiții sau instrumentele financiare în care să fie investite fondurile clientului; |
33d. |
„societate din țări terțe” înseamnă o societate care ar fi o societate de investiții sau un operator de piață dacă sediul său principal ar fi situat în Uniune. |
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94, privind măsuri care să specifice anumite elemente tehnice ale definițiilor menționate la alineatul (2) punctele 3, 11, 12 și 27-33d de la prezentul articol sau să le modifice, după caz, pentru a ține cont de :
(a) |
evoluțiile tehnice de pe piețele financiare; |
(b) |
lista practicilor abuzive menționată la articolul 34b litera (b) din Regulamentul (UE) nr. …/… [MAR], în special în ceea ce privește tranzacționarea de mare frecvență, incluzând, dar fără a se limita la introducerea și retragerea ordinelor fără intenția de a tranzacționa (spoofing), inundarea pieței cu un volum mare de ordine (quote stuffing) și introducerea de ordine pentru a crește prețul în direcția opusă (layering). |
TITLUL II
CONDIȚII DE AUTORIZARE ȘI DE FUNCȚIONARE APLICABILE SOCIETĂȚILOR DE INVESTIȚII
CAPITOLUL I
CONDIȚII ȘI PROCEDURI DE AUTORIZARE
Articolul 5
Cerința de autorizare
(1) Fiecare stat membru impune ca furnizarea de servicii de investiții sau exercitarea activităților de investiții ca ocupație sau activitate obișnuită cu titlu profesional să facă obiectul unei autorizări prealabile în conformitate cu dispozițiile prezentului capitol. O astfel de autorizație este acordată de autoritatea competentă a statului membru de origine desemnată în conformitate cu articolul 69.
(2) Prin derogare de la dispozițiile alineatului (1), statele membre permit oricărui operator de piață să exploateze un MTF sau un OTF, cu condiția să se fi verificat în prealabil că respectivul operator respectă dispozițiile prezentului capitol.
(3) Statele membre înregistrează toate societățile de investiții. Registrul este accesibil publicului și conține informații privind serviciile sau activitățile pentru care societatea de investiții este autorizată. Registrul se actualizează în mod regulat. Fiecare autorizație se notifică AEVMP.
AEVMP întocmește o listă a tuturor societăților de investiții din Uniunea Europeană . Lista conține informații privind serviciile și activitățile pentru care este autorizată fiecare societate de investiții și este actualizată în mod regulat. AEVMP publică lista respectivă pe site-ul său internet și asigură actualizarea acesteia.
În cazul în care o autoritate competentă retrage o autorizație în conformitate cu articolul 8 literele (b)-(d), respectiva retragere se publică pe listă timp de cinci ani.
(4) Fiecare stat membru impune ca:
— |
orice societate de investiții care este persoană juridică să aibă sediul principal în același stat membru în care are sediul social; |
— |
orice societate de investiții care nu este persoană juridică sau orice societate de investiții care este persoană juridică, dar care, în conformitate cu dreptul său intern, nu are sediu social să aibă sediul principal în statul membru în care își exercită efectiv activitatea. |
Articolul 6
Sfera de aplicare a autorizației
(1) Statul membru de origine se asigură că autorizația precizează serviciile sau activitățile de investiții pe care societatea de investiții respectivă este autorizată să le furnizeze. Autorizația poate acoperi unul sau mai multe dintre serviciile auxiliare prevăzute în anexa I secțiunea B. Cu toate acestea, ea nu poate fi în niciun caz eliberată exclusiv pentru furnizarea de servicii auxiliare.
(2) Orice societate de investiții care intenționează să își extindă activitatea la alte servicii sau activități de investiții sau la alte servicii auxiliare neincluse în momentul autorizării inițiale înaintează o cerere de extindere a acestei autorizații.
(3) Autorizația este valabilă pe întreg teritoriul Uniunii Europene și permite unei societăți de investiții să furnizeze serviciile sau să exercite activitățile pentru care a fost autorizată în întreaga Uniune Europeană , fie prin înființarea unei sucursale, fie prin furnizarea liberă a serviciilor.
Articolul 7
Proceduri de aprobare și de respingere a cererilor de autorizare
(1) Autoritatea competentă nu acordă autorizația înainte de a se asigura pe deplin că solicitantul îndeplinește toate cerințele prevăzute de dispozițiile adoptate în temeiul prezentei directive.
(2) Societatea de investiții furnizează toate informațiile - inclusiv un program de activitate care prezintă, printre altele, tipurile de operațiuni avute în vedere și structura organizatorică - de care are nevoie autoritatea competentă pentru a se asigura că societatea a luat toate măsurile necesare, în momentul autorizării inițiale, pentru a respecta obligațiile prevăzute de dispozițiile prezentului capitol.
(3) Solicitantul este informat, în termen de șase luni de la prezentarea unei cereri complete, dacă autorizația îi este acordată sau nu.
(4) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza:
(a) |
informațiile care trebuie furnizate autorităților competente în temeiul articolului 7 alineatul (2), inclusiv programul de activitate; |
(b) |
sarcinile comitetului de numire prevăzut la articolul 9 alineatul (2); |
(c) |
cerințele aplicabile administrării societăților de investiții în temeiul articolului 9 alineatul (8) și informațiile pentru notificarea prevăzută la articolul 9 alineatul (5); |
(d) |
cerințele aplicabile acționarilor și membrilor care dețin participații calificate, precum și obstacolele care ar putea împiedica exercitarea efectivă a funcțiilor de supraveghere ale autorității competente, în temeiul articolului 10 alineatele (1) și (2). |
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (38) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(5) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formularele, modelele și procedurile standard pentru notificarea și furnizarea de informații prevăzute la articolul 7 alineatul (2) și la articolul 9 alineatul (5).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (38) .
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 8
Retragerea autorizațiilor
Autoritățile competente pot retrage autorizația oricărei societăți de investiții care:
(a) |
nu utilizează autorizația în termen de 12 luni, renunță în mod expres la autorizație, nu a furnizat niciun serviciu de investiții sau nu a exercitat nicio activitate de investiții în ultimele 6 luni, în afara cazurilor în care statul membru respectiv prevede caducitatea autorizației în asemenea situații; |
(b) |
a obținut autorizația prin declarații false sau prin orice altă modalitate incorectă; |
(c) |
nu mai îndeplinește condițiile în care a fost acordată autorizația, precum respectarea condițiilor prevăzute de Directiva 2006/49/CE; |
(d) |
a încălcat grav și sistematic dispozițiile adoptate în temeiul prezentei directive în ceea ce privește condițiile de funcționare aplicabile societăților de investiții; |
(e) |
se încadrează în oricare dintre cazurile în care dreptul intern prevede retragerea autorizației pentru aspecte care nu intră în domeniul de aplicare al prezentei directive. |
Orice retragere a unei autorizații se notifică AEVMP.
Articolul 9
Organul de conducere
(-1) |
În sensul prezentei directive, un director cu funcții neexecutive se definește după cum urmează: Un director cu funcții de conducere neexecutive sau un director extern este un membru al consiliului de administrație al unei întreprinderi care nu face parte din echipa de conducere executivă. Acesta nu este angajat al întreprinderii sau afiliat în alt mod la aceasta. Aceștia sunt diferiți de directorii interni, care sunt membri ai consiliului de administrație și care, în plus, au sau au avut funcții de conducere executive în cadrul întreprinderii. Directorii cu funcții neexecutive au responsabilități în următoarele domenii:
|
(1) |
▐ Membrii organului de conducere al oricărei societăți de investiții au în orice moment o reputație suficient de bună, posedă suficiente cunoștințe, competențe și experiență și dedică suficient timp pentru îndeplinirea sarcinilor lor , permițând recunoașterea unei game largi de experiențe, pentru a nu discrimina femeile . ▐ Membrii organului de conducere îndeplinesc în special următoarele condiții:
|
(2) |
Dacă este cazul și în funcție de natura, amploarea și complexitatea activităților societăților de investiții, statele membre le impun acestora să înființeze un comitet de numire care să evalueze respectarea dispozițiilor de la alineatul (1) și să formuleze recomandări, atunci când este necesar, pe baza evaluării realizate. Comitetul de numire este compus din membri ai organului de conducere care nu îndeplinesc nicio funcție executivă în instituția respectivă. În cazul în care, conform legislației naționale, organul de conducere nu are nicio competență în ceea ce privește procesul numirii membrilor săi, prezentul alineat nu se aplică. |
(3) |
Statele membre impun societăților de investiții și comitetelor lor de numire respective să aibă în vedere o gamă largă de calități și competențe atunci când recrutează membrii organelor lor de conducere . În mod concret:
|
(4) |
AEVMP elaborează proiecte de standarde de reglementare pentru a specifica modul în care instituția ar trebui să ia în considerare următoarele elemente :
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. ▐ |
(5) |
Statele membre impun tuturor societăților de investiții să notifice autoritatea competentă cu privire la toți membrii organelor lor de conducere și la orice modificare a componenței acestora și să îi comunice, de asemenea, toate informațiile necesare pentru a stabili dacă societatea respectă cerințele de la alineatele (1), (2) si (3) ▐. |
(6) |
Statele membre cer organului de conducere al unei societăți de investiții să se asigure că societatea este administrată corect și prudent și într-un mod care promovează integritatea pieței și interesele clienților săi. În acest scop, organul de conducere îndeplinește următoarele sarcini:
Organul de conducere monitorizează și evaluează periodic eficacitatea organizării societății de investiții și caracterul adecvat al politicilor privind furnizarea de servicii clienților și ia măsurile necesare pentru a soluționa eventualele deficiențe. Membrii organului de conducere în exercițiul funcției de supraveghere au acces adecvat la informațiile și documentele necesare pentru supervizarea și monitorizarea procesului decizional al conducerii. |
(7) |
Autoritatea competentă refuză autorizarea dacă nu este convinsă că persoanele care vor conduce efectiv activitatea societății de investiții au o reputație suficient de bună și experiență suficientă sau dacă există motive obiective și demonstrabile de a crede că organul de conducere al societății ar risca să compromită administrarea eficace, corectă și prudentă a acesteia și să afecteze luarea în considerare în mod corespunzător a intereselor clienților săi și a integrității pieței. |
(8) |
Statele membre impun ca administrarea societăților de investiții să fie asigurată de cel puțin două persoane care îndeplinesc cerințele prevăzute la alineatul (1). Prin derogare de la primul paragraf, statele membre pot autoriza societăți de investiții care sunt persoane fizice sau societăți de investiții care sunt persoane juridice conduse de o singură persoană fizică în conformitate cu statutul lor și cu dreptul intern aplicabil. Cu toate acestea, statele membre impun:
|
(8a) |
Fără a aduce atingere sistemelor de drept ale statelor membre, acestea se asigură că, dacă există suspiciuni că un membru al consiliului de administrație a încălcat dispozițiile prezentei directive sau ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] sau a comis o infracțiune legată de chestiuni care intră sub incidența prezentei directive sau a Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR], acesta poate face în mod personal obiectul unor proceduri penale și civile. |
(8b) |
Prezentul articolul nu aduce atingere dispozițiilor prevăzute de legislația sau de practicile naționale referitoare la reprezentarea angajaților în consiliile de administrație. |
Articolul 10
Acționari și asociați care dețin participații calificate
(1) Autoritățile competente nu acordă autorizația care să îi permită unei societăți de investiții să furnizeze servicii de investiții sau să exercite activități de investiții înainte de a li se comunica identitatea acționarilor și a asociaților, direcți sau indirecți, persoane fizice sau juridice, care dețin participații calificate, și valoarea acestor participații.
Autoritățile competente refuză autorizarea în cazul în care, ținând seama de necesitatea de a garanta administrarea corectă și prudentă a unei societăți de investiții, nu sunt convinse că acționarii sau asociații care dețin participații calificate au calitățile necesare.
În cazul în care există legături strânse între societatea de investiții și alte persoane fizice sau juridice, autoritatea competentă nu eliberează autorizația decât în cazul în care aceste legături nu o împiedică să își exercite în mod eficace funcțiile de supraveghere.
(2) Autoritatea competentă refuză autorizarea în cazul în care actele cu putere de lege sau actele administrative ale unei țări terțe aplicabile uneia sau mai multor persoane fizice sau juridice cu care societatea de investiții are legături strânse, sau anumite dificultăți legate de aplicarea actelor menționate anterior o împiedică să își exercite efectiv funcțiile de supraveghere.
(3) Statele membre impun ca, în cazul în care influența exercitată de persoanele menționate la alineatul (1) primul paragraf poate prejudicia administrarea corectă și prudentă a unei societăți de investiții, autoritățile competente să ia măsurile necesare pentru a stopa această situație.
Aceste măsuri pot consta în cereri de hotărâri judecătorești și sancțiuni împotriva administratorilor și a persoanelor responsabile de conducerea activității sau în suspendarea drepturilor de vot aferente acțiunilor deținute de acționarii sau asociații respectivi.
Articolul 11
Notificarea proiectelor de achiziții
(1) Statele membre impun oricărei persoane fizice sau juridice sau unor astfel de persoane care acționează concertat (denumite în continuare „potențialul achizitor”), care au decis să achiziționeze, direct sau indirect, o participație calificată într-o societate de investiții sau să majoreze, direct sau indirect, o astfel de participație calificată într-o societate de investiții astfel încât proporția drepturilor de vot sau a capitalului deținut să fie egală sau mai mare decât 20 %, 30 % sau 50 % sau astfel încât societatea de investiții să devină filiala lor (denumită în continuare „proiect de achiziție”), să notifice mai întâi în scris autoritățile competente ale societății de investiții în cadrul căreia intenționează să achiziționeze ori să majoreze o participație calificată, indicând valoarea participației vizate și informațiile relevante, astfel cum se prevede la articolul 13 alineatul (4).
Statele membre impun oricărei persoane fizice sau juridice care a decis să cedeze, direct sau indirect, o participație calificată într-o societate de investiții, să notifice mai întâi în scris autoritățile competente, indicând mărimea participației vizate. O astfel de persoană notifică, de asemenea, autoritățile competente în cazul în care a decis să își reducă participația calificată, astfel încât proporția drepturilor de vot sau a capitalului deținut să scadă sub 20 %, 30 % sau 50 % sau astfel încât societatea de investiții să înceteze să mai fie filiala acesteia.
Nu este necesar ca statele membre să aplice pragul de 30 % în cazurile în care, în conformitate cu articolul 9 alineatul (3) litera (a) din Directiva 2004/109/CE, aplică un prag de o treime.
Pentru a stabili dacă au fost respectate criteriile privind participația calificată prevăzute de articolul 10 și de prezentul articol, statele membre nu țin seama de drepturile de vot sau de acțiunile deținute de societăți de investiții sau de instituții de credit ca urmare a subscrierii de instrumente financiare și/sau a plasării instrumentelor financiare în baza unui angajament ferm, prevăzute în anexa I secțiunea A punctul 6, cu condiția ca drepturile respective să nu fie exercitate sau utilizate în vreun alt mod pentru a interveni în administrarea activității emitentului, pe de o parte, și cedate în termen de un an de la data achiziției, pe de altă parte.
(2) Autoritățile competente implicate acționează consultându-se reciproc pe deplin atunci când efectuează evaluarea prevăzută la articolul 13 alineatul (1) (denumită în continuare „evaluarea”), în cazul în care potențialul achizitor este:
(a) |
o instituție de credit, o întreprindere de asigurare, o întreprindere de reasigurare, o societate de investiții sau o societate de administrare a OPCVM, autorizată într-un alt stat membru sau într-un alt sector decât cel vizat de achiziție; |
(b) |
întreprinderea-mamă a unei instituții de credit, a unei întreprinderi de asigurare, a unei întreprinderi de reasigurare, a unei societăți de investiții sau a unei societăți de administrare a OPCVM, autorizată într-un alt stat membru sau într-un alt sector decât cel vizat de achiziție; or |
(c) |
o persoană fizică sau juridică ce controlează o instituție de credit, o întreprindere de asigurare, o întreprindere de reasigurare, o societate de investiții sau o societate de administrare a OPCVM, autorizată într-un alt stat membru sau într-un alt sector decât cel vizat de achiziție. |
Autoritățile competente își furnizează reciproc informații esențiale sau relevante pentru evaluare, fără întârzieri nejustificate. Astfel, acestea își comunică, la cerere, orice informație relevantă și își comunică din proprie inițiativă orice informație esențială. Orice decizie a autorității competente care a autorizat societatea de investiții vizată de proiectul de achiziție indică eventualele opinii sau rezerve formulate de autoritatea competentă responsabilă pentru potențialul achizitor.
(3) Statele membre impun societăților de investiții care sunt informate cu privire la orice achiziție sau cedare de participații deținute în capitalul lor care ar face ca participațiile respective să depășească sau să scadă sub unul dintre pragurile prevăzute la alineatul (1) primul paragraf să anunțe de îndată autoritățile competente.
Cel puțin o dată pe an, societățile de investiții transmit autorităților competente, de asemenea, numele acționarilor și ale asociaților care dețin participații calificate și valoarea acestor participații, așa cum rezultă, de exemplu, din informațiile comunicate adunării generale anuale a acționarilor și asociaților sau în conformitate cu actele cu putere de lege aplicabile companiilor ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată.
(4) Statele membre impun autorităților competente să ia măsuri similare celor specificate la articolul 10 alineatul (3) în cazul persoanelor care nu respectă obligația de a furniza informațiile solicitate în prealabil cu privire la achiziționarea sau majorarea unei participații calificate. În cazul în care o astfel de participație este achiziționată în pofida opoziției autorităților competente, statele membre prevăd, în mod independent de orice altă sancțiune care poate fi aplicată, fie suspendarea drepturilor de vot aferente, fie nulitatea voturilor exprimate sau posibilitatea anulării lor.
Articolul 12
Termenul de evaluare
(1) Autoritățile competente transmit potențialului achizitor, imediat și în orice caz în termen de două zile lucrătoare de la primirea notificării prevăzute la articolul 11 alineatul (1) primul paragraf, precum și la eventuala primire ulterioară a informațiilor menționate la alineatul (2) din prezentul articol, confirmarea de primire în scris.
Autoritățile competente au la dispoziție un termen de cel mult 60 de zile lucrătoare de la data confirmării scrise de primire a notificării și a tuturor documentelor care statele membre solicită să fie anexate notificării în baza listei menționate la articolul 13 alineatul (4) (denumit în continuare „termen de evaluare”), pentru a realiza evaluarea.
În momentul transmiterii confirmării de primire, autoritățile competente comunică potențialului achizitor data de expirare a termenului de evaluare.
(2) În cursul termenului de evaluare, dar nu mai târziu de cea de-a cincizecea zi lucrătoare a termenului respectiv, autoritățile competente pot, dacă este necesar, să solicite informațiile suplimentare necesare pentru finalizarea evaluării. O astfel de solicitare se face în scris, precizându-se informațiile suplimentare necesare.
Termenul de evaluare se întrerupe între data solicitării de informații de către autoritățile competente și data primirii răspunsului potențialului achizitor la această solicitare. Întreruperea nu poate depăși 20 de zile lucrătoare. Orice solicitări suplimentare formulate de autoritățile competente în vederea completării sau clarificării informațiilor sunt la discreția autorităților competente, dar nu pot conduce la întreruperea termenului de evaluare.
(3) Autoritățile competente pot prelungi perioada de întrerupere menționată la alineatul (2) al doilea paragraf cu până la 30 de zile lucrătoare în cazul în care potențialul achizitor se încadrează într-una dintre următoarele categorii:
(a) |
persoane fizice sau juridice stabilite sau care fac obiectul unor reglementări din afara Uniunii Europene ; |
(b) |
persoane fizice sau juridice care nu fac obiectul supravegherii în temeiul prezentei directive sau al Directivelor 2009/65/CE, 2009/138/CE sau 2006/48/CE. |
(4) În cazul în care autoritățile competente, la finalizarea evaluării, decid să se opună proiectului de achiziție, acestea informează în scris potențialul achizitor în termen de două zile lucrătoare și fără a depăși termenul de evaluare, indicând motivele care au stat la baza acestei decizii. În conformitate cu legislația internă, la cererea potențialului achizitor, se poate pune la dispoziția publicului o motivare corespunzătoare a deciziei. Aceasta nu împiedică un stat membru să permită autorității competente să facă publică motivarea respectivă, fără a fi necesară cererea potențialului achizitor.
(5) În cazul în care autoritățile competente nu se opun proiectului de achiziție, exprimând acest lucru în scris în cursul termenului de evaluare, aceasta se consideră aprobată.
(6) Autoritățile competente pot stabili un termen maxim pentru finalizarea proiectului de achiziție și îl pot prelungi, atunci când este necesar.
(7) Statele membre nu pot impune cerințe mai stricte decât cele prevăzute de prezenta directivă pentru notificarea autorităților competente și pentru aprobarea de către acestea a unor achiziții directe sau indirecte de capital sau de drepturi de vot.
(8) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili lista exhaustivă a informațiilor, menționate la alineatul (4), care urmează să fie incluse de potențialii achizitori în notificarea lor, fără a aduce atingere alineatului (2).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la data de 1 ianuarie 2014.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(8a) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare, în scopul stabilirii unor formulare, modele și proceduri standard pentru procesele de consultare între autoritățile competente relevante, așa cum se menționează la articolul 11 alineatul (2).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la data de 1 ianuarie 2014.
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 13
Evaluarea
(1) La examinarea notificării prevăzute la articolul 11 alineatul (1) și a informațiilor menționate la articolul 12 alineatul (2), autoritățile competente evaluează, pentru a asigura administrarea corectă și prudentă a societății de investiții vizată de proiectul de achiziție și ținând seama de posibila influență a potențialului achizitor asupra societății de investiții, caracterul adecvat al potențialului achizitor, precum și soliditatea financiară a proiectului de achiziție, pe baza tuturor criteriilor următoare:
(a) |
reputația potențialului achizitor; |
(b) |
reputația și experiența oricărei persoane care va conduce activitatea societății de investiții în urma proiectului de achiziție; |
(c) |
soliditatea financiară a potențialului achizitor, în special în ceea ce privește tipul de activitate desfășurată și prevăzută a se desfășura în cadrul societății de investiții vizate de proiectul de achiziție; |
(d) |
capacitatea societății de investiții de a respecta și de a continua să respecte cerințele prudențiale care îi revin în temeiul prezentei directive și, după caz, în temeiul altor directive, și anume Directivele 2002/87/CE și 2006/49/CE, în special condiția ca grupul din care va face parte să aibă o structură care să permită exercitarea unei supravegheri eficace, un schimb eficace de informații între autoritățile competente și împărțirea responsabilităților între autoritățile competente; |
(da) |
posibilitatea ca proiectul de achiziție să sporească riscul apariției unor conflicte de interese; |
(e) |
existența unor motive rezonabile de a suspecta că o operațiune sau o tentativă de spălare de bani sau de finanțare a unor acte de terorism în înțelesul articolului 1 din Directiva 2005/60/CE a fost sau este săvârșită în legătură cu proiectul de achiziție sau că proiectul de achiziție ar putea crește un astfel de risc. |
Comisia este împuternicită să adopte, prin acte delegate în conformitate cu articolul 94, măsuri de adaptare a criteriilor stabilite la primul paragraf de la prezentul alineat.
(2) Autoritățile competente se pot opune proiectului de achiziție numai în cazul în care există motive rezonabile în acest sens, pe baza criteriilor stabilite la alineatul (1), sau în cazul în care informațiile furnizate de potențialul achizitor sunt incomplete.
(3) Statele membre nu impun condiții prealabile în ceea ce privește cota de participație care trebuie să fie achiziționată și nici nu permit autorităților lor competente să examineze proiectul de achiziție din punctul de vedere al nevoilor economice ale pieței.
(4) Statele membre fac publică o listă cu informațiile necesare pentru a efectua evaluarea și care trebuie furnizate autorităților competente în momentul notificării menționate la articolul 11 alineatul (1). Informațiile solicitate sunt proporționale cu natura potențialului achizitor și a proiectului de achiziție și adaptate acesteia. Statele membre nu solicită informații care nu prezintă relevanță pentru o evaluare prudențială.
(5) Fără a aduce atingere articolului 12 alineatele (1), (2) și (3), în cazul în care autoritatea competentă este notificată în legătură cu două sau mai multe proiecte de achiziție sau de majorare de participații calificate pentru aceeași societate de investiții, autoritatea competentă tratează potențialii achizitori în mod nediscriminatoriu.
Articolul 14
Aderarea la un sistem acreditat de compensare a investitorilor
Autoritățile competente veghează ca orice entitate care solicită autorizarea ca societate de investiții să respecte, în momentul eliberării autorizației respective, obligațiile prevăzute de Directiva 97/9/CE ▐.
Prezentul articol nu se aplică depozitelor structurate emise de instituțiile de credit care sunt membre ale unui sistem de garantare a depozitelor recunoscut în temeiul Directivei 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor (41).
Articolul 15
Dotarea inițială de capital
Statele membre veghează ca autoritățile competente să elibereze autorizația doar în cazul în care societatea de investiții în cauză are capital inițial suficient conform cerințelor Directivei 2006/49/CE, ținând seama de natura serviciului sau a activității de investiții avută în vedere.
Articolul 16
Cerințe organizatorice
(1) Statul membru de origine impune societăților de investiții să îndeplinească cerințele organizatorice prevăzute la alineatele (2)-(8) de la prezentul articol și la articolul 17.
(2) O societate de investiții instituie politici și proceduri adecvate care să garanteze că societatea, precum și directorii, salariații și agenții săi afiliați respectă obligațiile stabilite de dispozițiile prezentei directive, precum și normele adecvate aplicabile tranzacțiilor personale efectuate de aceste persoane.
(3) O societate de investiții menține și aplică dispoziții organizatorice și administrative eficiente, în vederea adoptării tuturor măsurilor rezonabile destinate a preveni prejudicierea intereselor clienților săi de conflicte de interese, astfel cum sunt definite la articolul 23. Aceste dispoziții includ o politică și alte dispoziții necesare pentru a evalua compatibilitatea produsului de investiții cu nevoile clienților cărora le-ar fi oferit și pentru a garanta că produsele de investiții sau depozitele structurate concepute de societate cu scopul de a fi vândute unor clienți profesioniști sau de detaliu satisfac nevoile unei piețe-țintă identificate și că o societățile de investiții care comercializează produse de investiții se asigură că produsul de investiții este comercializat clienților din grupul-țintă. Obiectivele de vânzări și sistemele de stimulente interne nu stimulează vânzarea de produse în afara grupului-țintă. În particular, o societate de investiții care concepe produse de investiții, depozite structurate sau instrumente financiare instituie un proces de aprobare a produselor și ia toate măsurile operaționale și procedurale necesare pentru a pune în aplicare respectivul proces de aprobare a produselor. Înainte de introducerea sau distribuirea pe piață a produselor de investiții și a instrumentelor financiare, acestea trebuie să fie aprobate conform procesului de aprobare a produselor. Toate riscurile relevante sunt evaluate cu atenție, iar produsele și instrumentele sunt introduse sau distribuite pe piață numai dacă acest lucru este în interesul grupului-țintă de clienți. Procesul de aprobare a produselor garantează că produsele existente sunt verificate regulat pentru a asigura faptul că produsul satisface în continuare nevoile pieței-țintă identificate. Procesul de aprobare a produselor este revizuit anual. O societate de investiții este în măsură, în orice moment, să furnizeze autorității competente relevante o descriere actualizată și amănunțită a caracterului și a elementelor procesului său de aprobare a produselor.
(4) O societate de investiții adoptă măsuri rezonabile pentru a garanta continuitatea și regularitatea în furnizarea serviciilor de investiții și în exercitarea activităților de investiții. În acest scop, ea utilizează sisteme, resurse și proceduri adecvate și proporționate.
(5) În cazul în care încredințează unei terțe părți executarea sarcinilor operaționale esențiale pentru furnizarea unui serviciu continuu și satisfăcător pentru clienți și pentru exercitarea de activități de investiții în mod continuu și satisfăcător, o societate de investiții adoptă măsuri rezonabile pentru a evita o agravare nejustificată a riscului operațional. Externalizarea funcțiilor operaționale importante nu poate fi realizată într-un mod care să dăuneze semnificativ calității controlului intern al societății de investiții și care să împiedice autoritatea de supraveghere să controleze respectarea tuturor obligațiilor care îi revin societății de investiții.
Orice societate de investiții dispune de proceduri contabile și administrative sigure, de mecanisme de control intern, de tehnici eficace de evaluare a riscurilor și de proceduri eficace de control și de protecție a sistemelor sale informatice.
(6) O societate de investiții asigură păstrarea de înregistrări referitoare la toate serviciile furnizate și la toate tranzacțiile efectuate, care să permită autorității competente să controleze respectarea obligațiilor prevăzute de prezenta directivă, în special a tuturor obligațiilor societății respective în ceea ce privește clienții sau clienții potențiali.
(7) Înregistrările respective includ cel puțin înregistrările conversațiilor telefonice sau ale corespondenței electronice referitoare la tranzacțiile încheiate în cont propriu și la ordine ale clienților în cazurile în care se furnizează servicii de primire și transmitere a ordinelor și de executare a acestora în numele clienților.
Statele membre pot suspenda obligația de înregistrare a convorbirilor telefonice în cazul în care activitatea principală a societății de investiții nu constă în primirea și transmiterea ordinelor și în executarea ordinelor în numele clienților.
În ceea ce privește comunicarea între instituțiile financiare și clienții de detaliu, statele membre pot admite, în locul înregistrărilor menționate la primul paragraf, documentarea adecvată a conținutului convorbirilor telefonice sub forma unor procese-verbale, cu condiția semnării lor de către client.
Înregistrările convorbirilor telefonice sau ale corespondenței electronice efectuate în conformitate cu primul paragraf ori procesele-verbale întocmite în conformitate cu al doilea paragraf sunt puse la dispoziția clienților implicați, la cererea acestora ▐. Statele membre impun ca aceste înregistrări să fie păstrate timp de un an după sfârșitul investiției.
Persoanele competente din cadrul societății de investiții pot realiza convorbirile și corespondența menționată la primul paragraf utilizând exclusiv echipamentul furnizat de societatea de investiții, înregistrările convorbirilor și corespondenței respective fiind păstrate.
(8) În cazul în care deține instrumente financiare aparținând clienților, o societate de investiții adoptă dispoziții adecvate pentru a proteja drepturile de proprietate ale clienților respectivi, în special în caz de insolvabilitate a societății și pentru a împiedica utilizarea respectivelor instrumente financiare în cont propriu, exceptând cazurile în care există un consimțământ expres al clienților.
(9) În cazul în care deține fonduri aparținând clienților, o societate de investiții adoptă dispoziții adecvate pentru a proteja drepturile clienților respectivi și, cu excepția instituțiilor de credit, pentru a împiedica utilizarea acestor fonduri în cont propriu.
(10) O societate de investiții nu poate încheia contracte de garanție financiară cu transfer de proprietate cu clienți de detaliu în scopul garantării unor obligații prezente sau viitoare ale clienților, fie că aceste obligații sunt reale, condiționale sau potențiale.
(11) Pentru orice sucursală a unei societăți de investiții, autoritatea competentă a statului membru în care este stabilită această sucursală controlează respectarea obligației prevăzute la alineatele (6) și (7) în ceea ce privește tranzacțiile efectuate de sucursală, fără a aduce atingere posibilității de acces direct al autorității competente a statului membru de origine a societății de investiții la înregistrările în cauză.
(12) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94, privind măsuri pentru ▐ precizarea cerințelor organizatorice concrete prevăzute la alineatele (2)-(9) de la prezentul articol care trebuie impuse societăților de investiții și sucursalelor societăților din țări terțe autorizate în conformitate cu articolul 43 care oferă diferite servicii și/sau activități de investiții și servicii auxiliare sau o combinație a acestora.
Articolul 17
Tranzacționarea algoritmică și de mare frecvență
(1) O societate de investiții care utilizează tranzacționarea algoritmică dispune de sisteme eficace și de mecanisme de control al riscului adecvate activităților pe care le desfășoară pentru a avea garanția că sistemele sale de tranzacționare sunt reziliente, au capacitate suficientă și funcționează pe baza unor praguri și limite adecvate pentru a preveni transmiterea unor ordine eronate sau o funcționare necorespunzătoare a sistemului care poate genera perturbații ale pieței sau poate contribui la apariția acestora. O astfel de societate dispune, de asemenea, de sisteme eficace și de mecanisme de control al riscului pentru a garanta că sistemele de tranzacționare nu pot fi utilizate în scopuri care contravin Regulamentului (UE) nr. …/… [MAR] sau regulilor locului de tranzacționare la care este conectată societatea respectivă. Societatea de investiții dispune de mecanisme eficace de asigurare a continuității activităților pentru a putea face față oricărei disfuncții neprevăzute a sistemului său de tranzacționare și se asigură că sistemele sale sunt suficient testate și monitorizate corespunzător pentru a răspunde cerințelor prevăzute la prezentul alineat.
(2) O societate de investiții care utilizează tranzacționarea algoritmică furnizează autorității competente din statul membru de origine, cel puțin o dată pe an din proprie inițiativă și în orice alt moment, la cerere, o descriere detaliată a strategiilor sale de tranzacționare algoritmică, detalii privind parametrii de tranzacționare sau limitele la care se supune funcționarea sistemului, principalele mecanisme de control al riscului și al conformității de care dispune societatea pentru a asigura îndeplinirea condițiilor prevăzute la alineatul (1), precum și detalii privind testarea sistemelor sale. La cererea unei autorități competente, o societate de investiții prezintă informații suplimentare cu privire la activitățile sale de tranzacționare algoritmică și la sistemele utilizate în acest scop.
(2a) O societate de investiții care utilizează o strategie de tranzacționare de mare frecvență păstrează într-o formă aprobată pista de audit neprelucrată a activităților de cotare și de tranzacționare desfășurate în locurile de tranzacționare și o pune la dispoziția autorității competente naționale, la cerere.
(3) O societate de investiții care desfășoară activități de formare de piață, inclusiv prin participarea la un sistem de formare de piață oferit de un loc de tranzacționare, încheie cu locul de tranzacționare un acord scris cu caracter obligatoriu referitor la obligațiile fundamentale care decurg din activitatea de formare de piață și respectă termenii și condițiile acordului respectiv, inclusiv furnizarea de lichidități. Societatea de investiții dispune de sisteme și de mecanisme eficace de control pentru a asigura că își poate îndeplini, în orice moment, obligațiile care îi revin în temeiul acordului. În cazul în care o societate de investiții utilizează o strategie de tranzacționare algoritmică pentru a-și îndeplini obligațiile de formator de piață, se asigură că algoritmul funcționează în mod continuu pe întreaga durată a ședințelor de tranzacționare din locurile de tranzacționare în care societatea introduce ordine sau ale căror sisteme sunt utilizate pentru efectuarea tranzacțiilor și că parametrii de tranzacționare sau limitele algoritmului asigură afișarea de către societatea de investiții a unor cotații ferme la prețuri competitive, asigurând astfel, în mod regulat și continuu, lichiditatea în cadrul locurilor respective de tranzacționare în orice moment, indiferent de condițiile predominante de pe piață , cu excepția cazului în care acordul scris prevede altceva.
(4) Societățile de investiții nu oferă acces sponsorizat și necontrolat la un loc de tranzacționare. O societate de investiții care furnizează acces direct la piață la un loc de tranzacționare dispune de sisteme eficace și de mecanisme de control care să asigure evaluarea și analizarea corespunzătoare a caracterului adecvat al persoanelor care utilizează acest serviciu, să garanteze că persoanelor respective nu li se permite să depășească pragurile prestabilite de tranzacționare și de creditare, să asigure monitorizarea corespunzătoare a activităților de tranzacționare desfășurate de aceste persoane și să împiedice, prin mecanisme adecvate de control al riscului, tranzacționări care ar putea genera riscuri pentru societatea de investiții, care ar putea genera perturbări ale pieței sau ar putea contribui la apariția acestora sau care ar încălca Regulamentul (UE) nr. …/… [MAR] sau regulile locului de tranzacționare. Societatea de investiții asigură încheierea unui acord scris, cu caracter obligatoriu, între societate și persoana respectivă cu privire la principalele drepturi și obligații ce decurg din furnizarea serviciului, iar în temeiul acestui acord, societății îi revine responsabilitatea de a se asigura că activitățile de tranzacționare desfășurate prin utilizarea acestui serviciu respectă cerințele prezentei directive și ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MAR], precum și regulile locului de tranzacționare.
(5) O societate de investiții care acționează în calitate de membru compensator general pentru alte persoane dispune de sisteme eficace și de mecanisme de control pentru a se asigura că serviciile de compensare sunt furnizate exclusiv persoanelor potrivite, care corespund unor criterii clare și că acestor persoane li se impun cerințe adecvate în vederea atenuării riscurilor pentru societatea de investiții și pentru piață. Societatea de investiții asigură încheierea unui acord scris, cu caracter obligatoriu, între societate și persoana respectivă cu privire la principalele drepturi și obligații ce decurg din furnizarea acestor servicii.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94, privind măsuri pentru a preciza în detaliu cerințele organizatorice prevăzute la alineatele (1)-(5) care trebuie impuse societăților de investiții ce oferă diferite servicii și/sau activități de investiții și servicii auxiliare sau o combinație a acestora.
Articolul 18
Procesul de tranzacționare și finalizarea tranzacțiilor în MTF-uri și în OTF-uri
(1) Pe lângă cerințele organizatorice prevăzute la articolul 16, statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să stabilească reguli și proceduri transparente și nediscreționare pentru a garanta un proces de tranzacționare echitabil și organizat și să stabilească criterii obiective pentru o executare eficientă a ordinelor. Societățile și operatorii respectivi instituie măsuri pentru administrarea corectă a operațiunilor tehnice din cadrul sistemului, inclusiv proceduri eficace pentru situații excepționale, pentru a contracara riscurile de perturbare a sistemelor.
(2) Statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să stabilească reguli transparente privind criteriile de stabilire a instrumentelor financiare ce pot fi tranzacționate în cadrul sistemelor lor.
Statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să furnizeze, după caz, informații suficiente publicului sau să se asigure că există un acces la astfel de informații pentru a permite utilizatorilor să își formeze o opinie în ceea ce privește investițiile, ținând seama de tipurile de utilizatori și, în același timp, de tipurile de instrumente tranzacționate.
(3) Statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să stabilească, să publice și să mențină reguli transparente și nediscriminatorii , pe baza unor criterii obiective, care să reglementeze accesul la sistemul lor.
(3a) Statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să dispună de mecanisme prin care să identifice în mod clar orice conflict între interesele MTF-ului, ale OTF-ului, ale proprietarilor sau ale operatorului acestuia și buna funcționare a MTF-ului sau a OTF-ului și să gestioneze posibilele consecințe negative ale unui astfel de conflict de interese asupra funcționării MTF-ului sau a OTF-ului sau asupra participanților săi.
(4) Statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să își informeze în mod clar utilizatorii în legătură cu responsabilitățile ce le revin în ceea ce privește decontarea tranzacțiilor executate în cadrul sistemului respectiv. Statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să dispună de mecanismele necesare pentru a facilita decontarea eficientă a tranzacțiilor efectuate prin intermediul sistemelor din cadrul MTF-ului sau al OTF-ului respectiv.
(4a) Statele membre impun ca un MTF sau un OTF să aibă cel puțin trei membri sau utilizatori activi în mod real, fiecare dintre aceștia având posibilitatea de a interacționa cu toți ceilalți în ceea ce privește formarea prețurilor.
(5) În cazul în care o valoare mobiliară admisă la tranzacționare pe o piață reglementată este tranzacționată în același timp pe un MTF sau pe un OTF fără consimțământul emitentului, acesta nu este supus niciunei obligații de informare financiară inițială, periodică sau specifică în privința acestui MTF sau OTF.
(6) Statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să se conformeze imediat oricărei instrucțiuni date de autoritatea sa competentă în conformitate cu articolul 72 alineatul (1) în vederea suspendării sau retragerii unui instrument financiar de la tranzacționare.
(7) Statele membre impun societăților de investiții și operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să furnizeze autorității competente și AEVMP o descriere detaliată a funcționării respectivului MTF sau OTF , inclusiv orice legătură cu sau participație într-o piață reglementată, un MTF, un OTF sau un internalizator sistematic deținute de aceeași societate de investiții sau de același operator de piață și o listă a membrilor și/sau utilizatorilor lor. Orice autorizație eliberată unei societăți de investiții sau unui operator de piață pentru exploatarea unui MTF sau a unui OTF se notifică AEVMP. AEVMP întocmește o listă a tuturor MTF-urilor și OTF-urilor din Uniunea Europeană . Lista conține informații cu privire la serviciile pe care MTF-urile sau OTF-urile le furnizează, precum și codul unic de identificare pentru fiecare MTF sau OTF, care se utilizează în scopul raportărilor prevăzute la articolul 23 și la articolele 5 și 9 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]. Această listă se actualizează în mod regulat. AEVMP publică lista respectivă pe site-ul său internet și asigură actualizarea acesteia.
(8) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili conținutul și formatul descrierilor și notificărilor menționate la alineatul (8).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (42) .
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 19
Cerințe specifice aplicabile MTF-urilor
(1) Pe lângă obligațiile prevăzute la articolele 16 și 18, statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF să stabilească și să pună în aplicare reguli nediscreționare de executare a ordinelor în cadrul sistemului.
(2) Statele membre impun ca regulile menționate la articolul 18 alineatul (4) care reglementează accesul la un MTF să respecte condițiile stabilite la articolul 55 alineatul (3).
(3) Statele membre impun societăților de investiții sau operatorilor de piață care exploatează un MTF să dispună de mecanisme prin care :
(a) |
să fie dotați în mod corespunzător pentru gestionarea riscurilor la care sunt expuși, să instituie măsuri și sisteme adecvate pentru identificarea tuturor riscurilor semnificative care le pot compromite funcționarea și să aplice măsuri eficace de diminuare a riscurilor respective; |
(b) |
să identifice în mod clar și să gestioneze posibilele consecințe negative, asupra funcționării MTF-ului sau asupra participanților la acesta, ale oricărui conflict de interese între interesele MTF-ului, ale proprietarilor sau operatorului acestuia și buna funcționare a MTF-ului ; |
(c) |
să instituie mecanisme vizând să faciliteze finalizarea eficientă și la timp a tranzacțiilor executate în cadrul sistemelor lor; și |
(d) |
să dispună, în momentul autorizării și ulterior în orice moment, de resurse financiare suficiente pentru a facilita funcționarea lor ordonată, ținând seama de natura și de amploarea tranzacțiilor încheiate pe piață, precum și de gama și de nivelul riscurilor la care sunt expuși. |
(4) Statele membre impun MTF-urilor să se conformeze articolelor 51 și 51a și să dispună de sisteme, proceduri și mecanisme eficace în acest scop .
(5) Statele membre se asigură că articolele 24, 25, 27 și 28 nu se aplică tranzacțiilor încheiate în conformitate cu regulile aplicabile unui MTF între membrii sau participanții săi sau între MTF și membrii sau participanții săi, în ceea ce privește utilizarea MTF-ului. Cu toate acestea, membrii sau participanții la MTF respectă obligațiile prevăzute la articolele 24, 25, 27 și 28 în ceea ce privește clienții lor în cazul în care, acționând în contul clienților lor, execută ordinele acestora prin intermediul sistemelor unui MTF.
Articolul 20
Cerințe specifice aplicabile OTF-urilor
(1) Statele membre impun societăților de investiții și operatorilor de piață care exploatează un OTF să instituie mecanisme prin care să împiedice executarea ordinelor clienților în cadrul unui OTF cu angajarea capitalurilor proprii ale societății de investiții sau ale operatorului de piață care exploatează OTF-ul sau a ordinelor oricărei entități care face parte din același grup de întreprinderi și/sau din aceeași persoană juridică ca societatea de investiții și/sau operatorul de piață .
Societatea de investiții sau operatorul de piață sau orice altă entitate care face parte din același grup de întreprinderi și/sau din aceeași persoană juridică ca societatea de investiții și/sau operatorul de piață nu poate acționa ca internalizator sistematic în cadrul unui OTF exploatat de ea însăși, iar un OTF nu se poate conecta la un internalizator sistematic într-un mod care să permită interacțiunea dintre ordinele din OTF și ordinele sau cotațiile dintr-un internalizator sistematic. Niciun OTF nu poate fi conectat la un alt OTF într-un mod care să permită interacționarea ordinelor din cadrul unor OTF-uri diferite.
(1a) Statele membre impun ca, în cazul în care o obligațiune, un produs financiar structurat sau un certificat de emisii este admis la tranzacționare pe o piață reglementată sau este tranzacționat într-un MTF, societățile de investiții și operatorii de piață care exploatează un OTF să poată permite doar ordinele care au o amploare suficientă pentru a fi executate într-un OTF.
(1b) Societățile de investiții sau operatorii de piață care exploatează un OTF pot stabili în mod discreționar modul de exploatare a OTF-ului doar în ceea ce privește:
(a) |
modul de executare a tranzacțiilor; și |
(b) |
modul de interacționare a clienților. |
(2) O cerere de autorizare ca OTF include o explicație detaliată a motivelor pentru care sistemul nu corespunde unei piețe reglementate, unui MTF sau unui internalizator sistematic și nu poate funcționa ca unul dintre aceste sisteme. După autorizare, operatorul unui OTF prezintă anual autorității competente o explicație actualizată.
(2a) Statele membre impun societăților de investiții și operatorilor de piață care exploatează un OTF să ia măsuri adecvate pentru a identifica și a gestiona orice conflict de interese apărut în legătură cu supravegherea și exploatarea OTF-ului care ar putea avea efecte negative pentru membrii OTF-ului sau participanții la acesta.
(3) Statele membre se asigură că tranzacțiilor încheiate în cadrul unui OTF li se aplică articolele 24, 25, 27 și 28.
(4) Statele membre impun OTF-urilor să se conformeze articolelor 51 și 51a și să dispună de sisteme, proceduri și mecanisme eficace în acest scop .
CAPITOLUL II
CONDIȚII DE FUNCȚIONARE APLICABILE SOCIETĂȚILOR DE INVESTIȚII
SECȚIUNEA 1
DISPOZIȚII GENERALE
Articolul 21
Analiza regulată a respectării condițiilor autorizării inițiale
(1) Statele membre impun oricărei societăți de investiții autorizate pe teritoriul lor să se conformeze în permanență condițiilor autorizării inițiale prevăzute la capitolul I din prezentul titlu.
(2) Statele membre impun autorităților competente să stabilească procedurile adecvate pentru a controla dacă societățile de investiții își respectă obligația prevăzută la alineatul (1). Acestea impun societăților de investiții să semnaleze autorităților competente orice modificare importantă a condițiilor autorizării inițiale.
AEVMP poate elabora orientări referitoare la procedurile de control menționate la prezentul alineat.
Articolul 22
Obligația generală de supraveghere continuă
Statele membre se asigură că autoritățile competente monitorizează activitatea societăților de investiții pentru a verifica respectarea condițiilor de funcționare prevăzute de prezenta directivă. Statele membre se asigură că sunt adoptate măsurile adecvate pentru a permite autorităților competente să obțină informațiile necesare pentru a verifica respectarea acestor obligații de către societățile de investiții.
Articolul 23
Conflicte de interese
(1) Statele membre impun societăților de investiții să adopte toate măsurile necesare pentru a detecta toate conflictele de interese care apar între ele, inclusiv între directorii, salariații sau agenții lor afiliați, sau orice persoană direct sau indirect legată de ele printr-o relație de control și clienții lor sau între doi clienți cu ocazia furnizării oricărui serviciu de investiții și a oricărui serviciu auxiliar sau a unei combinații a acestor servicii , inclusiv pe cele cauzate de primirea de stimulente de la terți sau de remunerarea proprie a societății și alte structuri de stimulente .
(2) În cazul în care dispozițiile organizatorice sau administrative adoptate de o societate de investiții în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) pentru a evita sau a gestiona conflictele de interese nu sunt suficiente pentru a garanta, cu o certitudine rezonabilă, că riscul de a afecta interesele clienților va fi evitat, societatea de investiții își informează în mod clar clienții, înainte de a acționa în numele lor, în legătură cu natura generală și /sau sursele acestor conflicte de interese.
(3) Comisia este împuternicită să adopte, prin acte delegate în conformitate cu articolul 94, măsuri în vederea:
(a) |
definirii măsurilor pe care societățile de investiții le pot adopta în mod rezonabil pentru a detecta, a preveni, a gestiona și a face cunoscute conflictele de interese care apar cu ocazia furnizării de servicii de investiții și de servicii auxiliare sau a unei combinații între aceste servicii; |
(b) |
definirii criteriilor pertinente pentru a stabili tipurile de conflicte de interese a căror existență poate aduce atingere intereselor clienților sau ale clienților potențiali ai societății de investiții. |
SECȚIUNEA 2
DISPOZIȚII VIZÂND GARANTAREA PROTECȚIEI INVESTITORILOR
Articolul 24
Principii generale și informații care trebuie furnizate clienților
(1) Statele membre impun ca, în cazul în care furnizează clienților servicii de investiții sau, după caz, servicii auxiliare, societățile de investiții să acționeze într-un mod onest, echitabil și profesionist, care să corespundă cel mai bine intereselor clienților respectivi și să respecte în special principiile enunțate la prezentul articol și la articolul 25.
(1a) Statele membre se asigură că, în cazul în care societățile de investiții concep produse de investiții sau depozite structurate cu scopul de a le vinde unor clienți profesioniști sau de detaliu, produsele respective sunt concepute pentru a îndeplini necesitățile unei piețe-țintă identificate din cadrul categoriei relevante de clienți. Statele membre se asigură că societățile de investiții iau măsuri rezonabile pentru a se asigura că fiecare produs de investiții este comercializat și distribuit clienților din grupul-țintă și că obiectivele de vânzări și sistemele de recompensare sau stimulentele de la nivel intern nu stimulează comercializarea și distribuirea produsului de investiții în afara grupului-țintă. Statele membre impun societăților de investiții care concep produse de investiții sau depozite structurate cu scopul de a le vinde unor clienți profesioniști sau de detaliu oferă informații oricărui terț distribuitor cu privire la piața-țintă preconizată pentru produsele respective.
(1b) Statele membre se asigură că modul în care o societate de investiții își remunerează personalul, reprezentanții desemnați sau alte societăți de investiții nu împiedică respectarea obligației de a acționa în interesul clienților. Statele membre se asigură că, în cazul în care personalul le comercializează sau le vinde clienților de detaliu produse de investiții ori instrumente financiare sau le oferă consultanță cu privire la acestea, structurile de remunerare în cauză nu prejudiciază abilitatea acestora de a oferi o recomandare obiectivă, după caz, sau de a oferi informații într-un mod corect, clar și neînșelător, în conformitate cu alineatul (2), și nu generează în niciun fel conflicte de interese.
În special, statele membre se asigură că:
(a) |
remunerarea nu depinde în mare măsură de obiectivele de vânzare sau de rentabilitatea produselor de investiții ori a instrumentelor financiare; |
(b) |
remunerarea ori alte mecanisme, inclusiv evaluarea performanței, nu stimulează personalul să recomande un anumit produs de investiții sau instrument financiar unui client de detaliu în cazul în care societatea de investiții ar putea oferi un alt produs de investiții sau instrument financiar care ar corespunde mai bine obiectivelor clientului respectiv. |
(1c) Statele membre se asigură că nu se consideră că societățile de investiții își îndeplinesc obligațiile prevăzute la articolul 23 sau la alineatul (1) din prezentul articol în cazul în care, în special, acestea plătesc orice persoană cu excepția clientului sau li se plătește orice taxă sau comision sau acordă sau li se acordă orice fel de beneficii nemonetare în legătură cu furnizarea unui serviciu de investiții sau a unui serviciu auxiliar de către orice parte cu excepția clientului, în alte cazuri decât cazul în care taxa sau comisionul plătit ori beneficiile nemonetare acordate sunt concepute pentru a îmbunătăți calitatea serviciului în cauză destinat clientului, și nu afectează obligația societății de a acționa într-un mod onest, echitabil și profesionist, care să corespundă cel mai bine intereselor clienților săi și:
(a) |
sunt transferate investitorului însoțite de documente în care se indică toate serviciile și taxa sau comisionul aferent acestora; |
(b) |
permit sau sunt necesare pentru furnizarea serviciilor de investiții, cum ar fi costurile de custodie, costurile de decontare și de schimb, impozitele reglementate și cheltuielile de procedură și care, prin natura lor, nu pot genera conflicte cu obligațiile societății de a acționa într-un mod onest, echitabil și profesionist, care să corespundă cel mai bine intereselor clienților săi; sau |
(c) |
existența, natura și cuantumul lor sau, în cazul în care cuantumul nu poate fi stabilit, metoda de calculare a acestuia trebuie să fie comunicate clar clientului, într-un mod inteligibil, precis și cuprinzător, înainte de furnizarea serviciului relevant |
cu excepția cazului în care statele membre prevăd că cerințele prezentului alineat sunt îndeplinite numai atunci când cuantumul taxei, al comisionului sau al beneficiilor nemonetare este transferat clientului. [AM 5]
(2) Toate informațiile, inclusiv publicitare, adresate de societatea de investiții clienților sau clienților potențiali sunt corecte, clare și neînșelătoare. Informațiile publicitare sunt clar identificabile ca atare.
(3) Clienților sau clienților potențiali le sunt furnizate , la momentul oportun, informații adecvate privind:
— |
societatea de investiții și serviciile sale; în cazul în care se furnizează consultanță de investiții, informațiile precizează sfera produselor vizate de consultanță; |
— |
structurile de produse și categoriile de clienți aferente pieței-țintă preconizate, instrumentele financiare și strategiile de investiții propuse; aceste informații ar trebui să includă orientări și avertizări adecvate privind riscurile inerente investiției în aceste structuri de produse și instrumente financiare sau anumitor strategii de investiții; |
— |
locurile de executare, |
— |
costurile și cheltuielile aferente legate atât de serviciile de investiții și de serviciile auxiliare, cât și de orice produs de investiții, depozit structurat sau instrument financiar recomandat sau comercializat clienților . |
Pentru toate produsele de investiții, informațiile prevăzute la primul paragraf includ costul total al investiției printr-o ilustrare standardizată a efectului cumulat asupra profitului al tuturor deducerilor, inclusiv al taxelor și cheltuielilor, care nu sunt cauzate de apariția riscului de piață subiacent, pe baza unei proiecții standardizate exprimate drept un cuantum în numerar înainte de investiție și cel puțin o dată pe an pentru fiecare investiție efectivă.
(3a) În cazul în care se furnizează consultanță de investiții sau servicii de administrare discreționară a portofoliului, informațiile corespunzătoare menționate la alineatul (3) sunt oferite înainte de furnizarea consultanței de investiții și includ următoarele elemente:
(a) |
gama de produse de investiții și de instrumente financiare pe care se va baza recomandarea și, în special, dacă gama respectivă se limitează la instrumentele financiare emise sau furnizate de entități care au legături strânse cu societatea de investiții; |
(b) |
dacă clientul trebuie să plătească o taxă pentru consultanță și care este cuantumul său sau baza sa de calcul; |
(c) |
dacă societatea primește taxe, comisioane, beneficii monetare ori nemonetare sau alte stimulente de la terți în legătură cu furnizarea consultanței de investiții și, după caz, mecanismele prin care stimulentele sunt transferate clientului; |
(d) |
dacă societatea de investiții va furniza clientului o analiză periodică a caracterului adecvat al instrumentelor financiare recomandate acestuia. |
Informațiile la care se face referire la primul paragraf și la alineatul (1c) litera (c) se furnizează într-o formă comprehensibilă și astfel încât clienții sau clienții potențiali să poată înțelege natura serviciului de investiții sau a tipului specific de instrument financiar propus, precum și riscurile aferente acestora și, prin urmare, să poată lua decizii în materie de investiții în cunoștință de cauză. Statele membre pot dispune ca aceste informații să fie furnizate într-o formă standardizată.
(4) În cazul în care un serviciu de investiții este propus în cadrul unui produs financiar care este deja supus altor dispoziții ale legislației Uniunii Europene sau unor standarde comune ale Uniunii privind instituțiile de credit și creditele de consum în privința cerințelor în materie de informații, serviciul respectiv nu este supus și obligațiilor prevăzute la alineatele (2) , (3) și (3a) .
(5) Statele membre pot interzice sau restricționa în mai mare măsură oferirea sau acceptarea de taxe, comisioane ori beneficii nemonetare în legătură cu furnizarea consultanței de investiții sau cu administrarea discreționară a portofoliului. Măsurile respective pot prevedea ca taxele, comisioanele sau beneficiile nemonetare în cauză să fie returnate clientului sau deduse din onorariul plătit de client.
(5a) Statele membre impun ca, în cazul în care o societate de investiții informează clientul că consultanța de investiții sau serviciile de administrare discreționară a portofoliului sunt furnizate în mod independent, societatea de investiții să evalueze un număr suficient de mare de produse de investiții sau de instrumente financiare disponibile pe piață, care să fie suficient de diversificate din punctul de vedere al tipului și al emitenților lor sau al furnizorilor produselor pentru a garanta că obiectivele de investiții ale clientului pot fi realizate în mod corespunzător și nu se limitează la instrumentele financiare emise sau furnizate de entități care au legături strânse cu societatea de investiții.
În cazul în care societatea de investiții informează clientul că consultanța de investiții este furnizată în mod independent, statele membre garantează că acceptarea de taxe, comisioane ori beneficii nemonetare în legătură cu consultanța de investiții sau cu administrarea discreționară a portofoliului sunt interzise. [AM 6]
(6) Statele membre impun societăților de investiții care furnizează servicii de administrare discreționară a portofoliului să prezinte într-un raport periodic toate stimulentele plătite sau primite în legătură cu serviciile de administrare discreționară a portofoliului în perioada precedentă. Statele membre se asigură că o societate de investiții nu remunerează sau evaluează performanța angajaților săi, a reprezentanților sau a altor societăți de investiții asociate într-un mod care intră în conflict cu capacitatea acesteia de a acționa în interesul superior al clienților . [AM 7]
(7) În cazul în care un serviciu de investiții este oferit unui client de detaliu împreună cu un alt serviciu sau produs, ca parte a unui pachet sau pentru a condiționa o înțelegere sau un pachet, societatea de investiții informează clientul cu privire la posibilitatea de a achiziționa componentele pachetului în mod separat, furnizându-i o evidență separată a costurilor și cheltuielilor aferente fiecărei componente.
În cooperare cu Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea bancară europeană) și cu Autoritatea europeană de supraveghere (Autoritatea europeană pentru asigurări și pensii ocupaționale), prin intermediul Comitetului comun al autorităților europene de supraveghere, AEVMP elaborează, până cel târziu la […] (43) , orientări pentru evaluarea și supravegherea practicilor de vânzare încrucișată, indicând în special situațiile în care practicile de vânzare încrucișată nu sunt compatibile cu obligațiile prevăzute la alineatul (1), și actualizează periodic aceste orientări.
(8) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94, privind măsuri pentru a asigura respectarea de către societățile de investiții a principiilor prevăzute la prezentul articol aplicabile furnizării de servicii de investiții sau de servicii auxiliare clienților , inclusiv condițiile pe care informațiile trebuie să le îndeplinească pentru a fi corecte, clare și neînșelătoare, detaliile cu privire la conținutul și formatul informațiilor puse la dispoziția clienților în legătură cu societățile de investiții și serviciile furnizate de acestea, criteriile pentru evaluarea diferiților emitenți și furnizori de produse pentru furnizarea în mod independent a consultanței de investiții, criteriile pentru evaluarea măsurii în care societățile care primesc stimulente își respectă obligația de a acționa într-un mod onest, echitabil și profesionist, care să corespundă cel mai bine intereselor clienților lor . Aceste acte delegate țin cont de următoarele: [AM 8]
(a) |
natura serviciului sau a serviciilor propuse sau furnizate clientului sau clientului potențial, ținând seama de tipul, obiectul, amploarea și frecvența tranzacțiilor; |
(b) |
natura produselor de investiții propuse sau avute în vedere, inclusiv diversele tipuri de instrumente financiare și depozite menționate la articolul 1 alineatul (2); |
(c) |
tipul clienților sau al clienților potențiali, și anume dacă aceștia sunt clienți de detaliu sau profesioniști sau, în cazul alineatului (3), clasificarea acestora drept contrapărți eligibile ; |
(ca) |
parametrii pentru ilustrările standardizate menționate la alineatul (3). |
Articolul 25
Evaluarea caracterului adecvat al clienților și raportarea către clienți
(-1) |
Statele membre impun societăților de investiții să garanteze și să demonstreze că persoanele fizice care furnizează clienților consultanță de investiții sau informații privind produse de investiții, servicii de investiții sau servicii auxiliare în contul societății de investiții au cunoștințele și competențele necesare pentru a-și îndeplini obligațiile care le revin în conformitate cu articolul 24 și cu prezentul articol și publică criteriile utilizate pentru evaluarea cunoștințelor și a competențelor. |
(1) |
În cazul în care furnizează servicii de consultanță de investiții sau servicii de administrare de portofoliu, societatea de investiții obține informațiile necesare privind cunoștințele și experiența clientului sau ale clientului potențial în materie de investiții, în raport cu tipul specific de produs sau de serviciu, situația sa financiară, inclusiv capacitatea sa de a suporta pierderi, toleranța sa la risc și obiectivele sale de investiții, astfel încât să îi poată recomanda serviciile de investiții și instrumentele financiare care îi sunt potrivite și, în special, care corespund toleranței sale la risc și capacității sale de a suporta pierderi . Statele membre se asigură că, în cazul în care o societate de investiții furnizează consultanță de investiții și recomandă un pachet de servicii sau de produse combinate în conformitate cu articolul 24 alineatul (7), fiecare componentă este potrivită pentru client, la fel ca și pachetul combinat în ansamblul său. |
(2) |
În cazul în care societățile de investiții furnizează alte servicii de investiții decât cele menționate la alineatul (1), statele membre veghează ca acestea să solicite clientului sau clientului potențial furnizarea de informații privind cunoștințele și experiența sa în materie de investiții în raport cu tipul specific de produs sau de serviciu propus sau solicitat, pentru ca societățile de investiții să fie în măsură să stabilească dacă serviciul sau produsul de investiții avut în vedere îi este potrivit clientului. În cazul în care se are în vedere un pachet de servicii sau de produse combinate în conformitate cu articolul 24 alineatul (7), evaluarea ar trebui să analizeze potrivirea fiecărei componente, precum și a pachetului combinat în ansamblul său. În cazul în care societatea de investiții estimează, pe baza informațiilor primite în conformitate cu paragraful anterior, că produsul sau serviciul nu este potrivit pentru client sau pentru clientul potențial, ea îl avertizează în legătură cu acest aspect. Acest avertisment poate fi transmis sub o formă standardizată. În cazul în care clienții sau clienții potențiali nu furnizează informațiile prevăzute la primul paragraf sau în care aceștia furnizează informații insuficiente privind cunoștințele și experiența lor, societatea de investiții îi avertizează că nu este în măsură să stabilească dacă serviciul sau produsul avut în vedere le este potrivit. Acest avertisment poate fi transmis sub o formă standardizată. |
(3) |
Statele membre autorizează societățile de investiții, în cazul în care acestea furnizează servicii de investiții care constau exclusiv în executarea sau primirea și transmiterea ordinelor clienților, cu sau fără servicii auxiliare, exceptând serviciului auxiliar prevăzut în anexa 1 Secțiunea B punctul 1, să furnizeze aceste servicii de investiții clienților lor fără necesitatea de a obține informațiile și a proceda la evaluarea prevăzute la alineatul (2), în cazul în care sunt îndeplinite toate condițiile următoare:
|
(4) |
Societatea de investiții întocmește un dosar incluzând documentul sau documentele convenite între societatea de investiții și client, în care sunt prevăzute drepturile și obligațiile părților, precum și celelalte condiții conform cărora societatea de investiții furnizează servicii clientului. Drepturile și obligațiile părților la contract pot fi incluse prin trimiteri la alte documente sau texte juridice. |
(5) |
Clientul trebuie să primească de la societatea de investiții rapoarte adecvate , pe un suport durabil , privind serviciul pe care aceasta îl furnizează clienților săi. Aceste rapoarte includ comunicări periodice către clienți, ținând cont de tipul și complexitatea instrumentelor financiare implicate și de natura serviciului furnizat clienților și includ, după caz, costurile aferente tranzacțiilor efectuate și activităților derulate în numele clientului. În cazul în care furnizează clienților de detaliu consultanță de investiții, societatea de investiții furnizează clientului un document pe un suport durabil care să precizeze cel puțin obiectivele clientului, recomandările și modul în care recomandările formulate corespund caracteristicilor și obiectivelor personale ale clientului. În cazul în care o societate de investiții furnizează servicii de administrare discreționară a portofoliului și în cazul în care o societate de investiții care furnizează consultanță de investiții informează clientul că va furniza o evaluare periodică a caracterului adecvat în conformitate cu articolul 24 alineatul (3a) litera (d), societatea informează clientul cu privire la frecvența evaluării și comunicarea aferentă, iar raportul include informații privind performanța produselor de investiții relevante și, în cazul în care se furnizează consultanță de investiții sau servicii de administrare discreționară a portofoliului, o evaluare actualizată a caracterului adecvat al produselor de investiții respective. |
(6) |
Comisia este împuternicită să adopte, prin acte delegate în conformitate cu articolul 94, măsuri pentru a garanta că societățile de investiții respectă principiile menționate la alineatele (1)-(5) aplicabile furnizării de servicii de investiții sau de servicii auxiliare clienților. Aceste acte delegate precizează în special criteriile de evaluare a cunoștințelor și a competențelor necesare în conformitate cu alineatul (1) și țin cont de următoarele:
|
(7) |
AEVMP elaborează, până ▐ la […] (45) , orientări pentru evaluarea instrumentelor financiare care încorporează o structură ce face dificilă înțelegerea de către client a riscurilor implicate, conform alineatului (3) litera (a), și actualizează periodic aceste orientări. |
Articolul 26
Furnizarea de servicii prin intermediul unei alte societăți de investiții
Statele membre permit unei societăți de investiții care primește, prin intermediul altei societăți de investiții, instrucțiunea de a furniza servicii de investiții sau servicii auxiliare în numele unui client, să se bazeze pe informațiile referitoare la acest client comunicate de această din urmă societate. Societatea de investiții care a transmis instrucțiunea rămâne răspunzătoare de caracterul exhaustiv și exact al informațiilor transmise.
Societatea de investiții care primește în acest mod instrucțiunea de a furniza servicii în numele unui client se poate baza, de asemenea, pe orice recomandare aferentă serviciului sau tranzacției în cauză oferită clientului de o altă societate de investiții. Societatea de investiții care a transmis instrucțiunea rămâne răspunzătoare de caracterul adecvat al recomandărilor sau sfaturilor furnizate clientului respectiv.
Societatea de investiții care primește instrucțiunea sau ordinul unui client prin intermediul altei societăți de investiții rămâne răspunzătoare de furnizarea serviciului sau de executarea tranzacției în cauză, pe baza informațiilor sau recomandărilor menționate anterior, în conformitate cu dispozițiile pertinente din prezentul titlu.
Articolul 27
Obligația de a executa ordinele în condițiile cele mai favorabile pentru client
(1) Statele membre impun societăților de investiții să ia toate măsurile necesare pentru a obține, la executarea ordinelor, cel mai bun rezultat posibil pentru clienții lor ținând seama de prețul, costurile, rapiditatea, probabilitatea de executare și de soluționare, volumul, natura ordinului sau de orice alte considerente privind executarea ordinului. Cu toate acestea, de fiecare dată când există o instrucțiune specifică furnizată de clienți, societatea de investiții execută ordinul respectând această instrucțiune.
Atunci când o întreprindere de investiții execută un ordin în numele unui client de detaliu, cel mai bun rezultat posibil se stabilește în funcție de prețul total, care reprezintă prețul instrumentului financiar și costurile asociate executării, care includ, la rândul lor, toate cheltuielile suportate de client legate direct de executarea ordinului, inclusiv taxele locului de tranzacționare, comisioanele de compensare și de decontare și alte cheltuieli achitate terților implicați în executarea ordinului.
(1a) O societate de investiții nu primește nicio remunerație, reducere sau beneficiu nemonetar pentru a direcționa ordinele către un anumit loc de tranzacționare sau loc de executare.
(2) Statele membre impun locurilor de executare să pună la dispoziția publicului, cel puțin o dată pe trimestru și în mod gratuit, date referitoare la calitatea executării tranzacțiilor în locul respectiv și ca, în urma executării unei tranzacții în numele unui client, societatea de investiții să informeze clientul, la cerere, privind locul de executare a ordinului . Rapoartele periodice includ detalii cu privire la prețul, rapiditatea și probabilitatea de executare pentru fiecare instrument financiar.
(3) Statele membre impun societăților de investiții să instituie și să aplice dispoziții eficiente pentru a respecta dispozițiile alineatului (1). Statele membre impun societăților de investiții în special să instituie și să aplice o politică de executare a ordinelor care să le permită să obțină, pentru ordinele clienților lor, cel mai bun rezultat posibil în conformitate cu alineatul (1).
(4) Politica de executare a ordinelor include, în ceea ce privește fiecare categorie de instrumente, informații privind diferitele locuri de executare în care societatea de investiții execută ordinele clienților lor și factorii care influențează alegerea locului de executare. Aceasta include cel puțin locurile de executare care permit societății de investiții să obțină, în majoritatea cazurilor, cel mai bun rezultat posibil la executarea ordinelor clienților.
Statele membre impun societăților de investiții să furnizeze clienților lor informații adecvate privind politica lor de executare a ordinelor. Informațiile respective conțin explicații clare și suficient de detaliate, astfel încât acestea să poată fi înțelese cu ușurință de către clienți, cu privire la modul în care societățile de investiții vor executa ordinele clienților. Statele membre impun societăților de investiții să obțină consimțământul prealabil al clienților lor privind politica de executare.
Statele membre impun ca, în cazul în care politica de executare a ordinelor prevede posibilitatea executării ordinelor clienților în afara unei piețe reglementate, a unui MTF sau a unui OTF, societatea de investiții să își informeze în mod special clienții în legătură cu această posibilitate. Statele membre impun societăților de investiții să obțină consimțământul prealabil expres al clienților lor înainte de a începe executarea ordinelor lor în afara unei piețe reglementate, a unui MTF sau a unui OTF. Societățile de investiții pot obține acest consimțământ fie sub forma unui acord general, fie pentru anumite tranzacții.
(4a) Statele membre impun societăților de investiții să centralizeze și să publice trimestrial, pentru fiecare categorie de instrumente financiare, cele mai importante cinci locuri, din punctul de vedere al volumelor de tranzacționare trimise, în care acestea au executat ordine ale clienților în cursul trimestrului precedent și date privind calitatea executării obținută.
(5) Statele membre impun societăților de investiții să monitorizeze eficacitatea dispozițiilor lor în materie de executare a ordinelor și a politicii lor în acest domeniu pentru a identifica lacunele și a le remedia, dacă este cazul. În special, societățile de investiții examinează în mod regulat dacă locurile de executare prevăzute de politica lor de executare a ordinelor permit obținerea celui mai bun rezultat posibil pentru client sau dacă trebuie să opereze modificări ale dispozițiilor lor în materie de executare. Examinarea respectivă vizează și eventualele modificări care trebuie aduse politicii de executare a ordinelor ținând cont de informațiile publicate în temeiul alineatelor (2) și (4a). Statele membre impun societăților de investiții să semnaleze clienților orice modificare importantă a dispozițiilor lor în materie de executare a ordinelor sau a politicii lor în acest domeniu.
▐
(6) Statele membre impun societăților de investiții obligativitatea de a putea demonstra clienților lor, la cererea acestora, că le-au executat ordinele în conformitate cu politica de executare a societății și cu prezentul articol .
(7) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94, privind:
(a) |
criteriile care permit să se stabilească importanța relativă a diferiților factori care, în conformitate cu alineatul (1), pot fi luați în considerare la determinarea celui mai bun rezultat posibil ținând seama de volumul și de natura ordinului, precum și de tipul clientului (client de detaliu sau profesionist); |
(b) |
factorii care pot fi luați în considerare de o societate de investiții atunci când aceasta își revizuiește dispozițiile în materie de executare și condițiile în care poate fi oportună modificarea acestor dispoziții. Este vorba, în special, de factorii pe baza cărora se pot stabili locurile de executare care permit societăților de investiții să obțină, în majoritatea cazurilor, cel mai bun rezultat posibil la executarea ordinelor clienților; |
(c) |
natura și amploarea informațiilor care trebuie furnizate clienților în ceea ce privește politicile lor de executare, în conformitate cu alineatul (4). |
(8) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili:
(a) |
conținutul, formatul și periodicitatea datelor legate de calitatea executării care trebuie publicate conform alineatului (2), în funcție de tipul locului de executare și de tipul instrumentului financiar în cauză; |
(b) |
conținutul și formatul informațiilor care trebuie publicate de societățile de investiții în conformitate cu alineatul (5) al doilea paragraf. |
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (46) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 28
Norme de prelucrare a ordinelor clienților
(1) Statele membre impun societăților de investiții autorizate pentru executarea ordinelor în numele clienților să aplice proceduri și dispoziții care să garanteze executarea promptă, echitabilă și rapidă a acestor ordine în raport cu alte ordine ale clienților sau cu interesele de tranzacționare ale societății de investiții.
Aceste proceduri sau dispoziții prevăd executarea ordinelor clienților, altfel comparabile, în funcție de data primirii lor de către societatea de investiții.
(2) Statele membre impun ca, în cazul unui ordin-limită al unui client privind acțiuni admise la tranzacționare pe o piață reglementată care nu este executat imediat în condițiile de pe piață, societățile de investiții să adopte, în afara cazurilor în care clientul dă o instrucțiune contrară în mod expres, măsuri care să faciliteze executarea cât mai rapidă a acestui ordin, făcându-l public de îndată sub o formă ușor accesibilă celorlalți participanți de pe piață. Statele membre pot decide că societățile de investiții respectă această obligație atunci când transferă ordinul-limită al unui client unei piețe reglementate sau unui MTF. Statele membre abilitează autoritățile competente să acorde derogări de la această obligație în cazul ordinelor limită cu un volum mare în comparație cu volumele existente în mod uzual pe piață, în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR].
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94, privind măsuri care definesc:
(a) |
condițiile și natura procedurilor și dispozițiilor care conduc la executarea promptă, echitabilă și rapidă a ordinelor clienților, precum și situațiile în care sau tipurile de tranzacții pentru care societățile de investiții pot renunța, cu motive rezonabile, la o executare promptă pentru a obține condiții mai favorabile pentru clienții lor; |
(b) |
diferitele metode prin care se poate considera că societățile de investiții și-au îndeplinit obligația de a dezvălui pieței detaliile ordinelor-limită neexecutabile imediat. |
Articolul 29
Obligații ce revin societăților de investiții care apelează la agenți afiliați
(1) Statele membre autorizează societățile de investiții să apeleze la agenți afiliați pentru a-și promova serviciile, a atrage clienți sau clienți potențiali, a primi ordinele acestora și a le transmite, a plasa instrumente financiare, precum și a furniza servicii de consultanță privind aceste instrumente financiare și serviciile pe care le propun.
(2) Statele membre impun ca, în cazul în care o societate de investiții decide să apeleze la un agent afiliat, aceasta să își asume responsabilitatea totală și necondiționată a oricărei acțiuni efectuate sau a oricărei omisiuni comise de acest agent afiliat atunci când acționează în contul său. În plus, statele membre impun ca societatea de investiții să se asigure că agentul afiliat respectiv dezvăluie calitatea în care acționează și societatea pe care o reprezintă atunci când contactează orice client sau client potențial sau înainte de a tranzacționa cu acesta.
Statele membre interzic agenților afiliați înregistrați pe teritoriul lor să gestioneze fonduri și/sau instrumente financiare ale clienților.
Statele membre impun societăților de investiții să controleze activitățile agenților lor afiliați astfel încât să garanteze că acestea continuă să se conformeze prezentei directive în cazul în care acționează prin intermediul agenților afiliați.
(3) Agenții afiliați sunt înregistrați în registrul public din statul membru în care sunt stabiliți. AEVMP publică pe site-ul său internet trimiterile sau legăturile hipertext către toate registrele publice înființate în temeiul prezentului articol de către statele membre care hotărăsc să permită societăților de investiții să apeleze la agenți afiliați.
Statele membre se asigură că pot fi înscriși în registrul public doar agenții afiliați despre care s-a stabilit că au o bună reputație și că dețin cunoștințele și competențele generale, comerciale și profesionale necesare pentru a furniza serviciul de investiții sau serviciul auxiliar și pentru a comunica precis oricărui client sau oricărui client potențial toate informațiile pertinente privind serviciul propus.
Statele membre pot decide ca , sub rezerva unui control corespunzător, societățile de investiții , mai curând decât autoritățile competente, să aibă posibilitatea de a verifica dacă agenții afiliați la care au apelat se bucură de o reputație suficient de bună și au cunoștințele menționate la al treilea paragraf.
Registrul se actualizează periodic. Registrul este pus la dispoziția publicului pentru consultare.
(4) Statele membre impun societăților de investiții care apelează la agenți afiliați să adopte măsurile adecvate pentru a evita ca activitățile agenților afiliați care nu intră în domeniul de aplicare al prezentei directive să aibă un impact negativ asupra activităților exercitate de agenții afiliați în numele societății de investiții.
Statele membre pot permite autorităților competente să colaboreze cu societățile de investiții și cu instituțiile de credit, asociațiile lor și alte entități pentru înregistrarea agenților afiliați și controlul respectării de către aceștia din urmă a cerințelor prevăzute la alineatul (3). În special, agenții afiliați pot fi înregistrați de o societate de investiții, o instituție de credit, asociații ale acestora și alte entități sub supravegherea autorității competente.
(5) Statele membre le impun societăților de investiții să nu apeleze decât la agenții afiliați înscriși în registrele publice prevăzute la alineatul (3).
(5a) Statele membre le impun societăților de investiții obligația de a le furniza agenților afiliați cu care lucrează informații actualizate privind produsul de investiții și piața țintă, în sensul articolului 24 alineatul (1), și de a se asigura că agenții afiliați le furnizează clienților informațiile necesare conform articolului 24 alineatul (3).
(6) Statele membre pot înăspri cerințele enunțate la prezentul articol sau pot prevedea cerințe suplimentare pentru agenții afiliați înregistrați pe teritoriul lor.
Articolul 30
Tranzacții cu contrapărți eligibile
(1) Statele membre se asigură că societățile de investiții autorizate să execute ordine în numele clienților și/sau să tranzacționeze în cont propriu și/sau să primească și să transmită ordine pot antrena tranzacții între contrapărți eligibile sau încheia tranzacții cu aceste contrapărți fără a trebui să respecte obligațiile prevăzute la articolul 24 [cu excepția alineatului (3)], la articolul 25 [cu excepția alineatului (5)], la articolul 27 și la articolul 28 alineatul (1), în ceea ce privește tranzacțiile respective sau orice serviciu auxiliar legat direct de aceste tranzacții.
Statele membre se asigură că, în relația lor cu contrapărțile eligibile, societățile de investiții acționează în mod onest, echitabil și profesionist și comunică în manieră corectă, clară și neînșelătoare, ținând cont de natura contrapărții eligibile și a activităților desfășurate de aceasta.
(2) Statele membre recunosc drept contrapărți eligibile în sensul prezentului articol societățile de investiții, instituțiile de credit, întreprinderile de asigurări, OPCVM și societățile de administrare ale acestora, fondurile de pensii și societățile de administrare ale acestora, celelalte instituții financiare autorizate și reglementate în conformitate cu legislația Uniunii Europene sau cu dreptul intern al unui stat membru, întreprinderile exceptate de la aplicarea prezentei directive în temeiul articolului 2 alineatul (1) litera (k), guvernele naționale și serviciile lor, inclusiv organismele publice însărcinate cu gestionarea datoriei publice la nivel național, băncile centrale și organizațiile supranaționale.
Clasificarea drept contraparte eligibilă în conformitate cu primul paragraf nu aduce atingere dreptului entităților în cauză să solicite, fie în mod general, fie pentru fiecare tranzacție, să fie tratate drept clienți ale căror relații de afaceri cu societatea de investiții intră sub incidența articolelor 24, 25, 27 și 28.
(3) De asemenea, statele membre pot recunoaște drept contrapărți eligibile alte întreprinderi care îndeplinesc cerințe proporționate stabilite în prealabil, inclusiv praguri cantitative. În cazul unei tranzacții în care contrapartea potențială este stabilită într-un alt stat membru, societatea de investiții ține seama de statutul celeilalte întreprinderi, definit de dreptul sau de măsurile în vigoare în statul membru în care aceasta este stabilită.
Statele membre iau măsuri pentru ca societatea de investiții care încheie tranzacții în conformitate cu alineatul (1) cu astfel de întreprinderi să obțină de la contrapartea potențială confirmarea expresă că acceptă să fie considerată ca și contraparte eligibilă. Statele membre autorizează societatea de investiții să obțină această confirmare fie sub forma unui acord general, fie pentru fiecare tranzacție în parte.
(4) Statele membre pot recunoaște drept contrapărți eligibile entitățile din țări terțe echivalente categoriilor de entități menționate la alineatul (2).
De asemenea, statele membre pot recunoaște drept contrapărți eligibile întreprinderi din țări terțe precum cele prevăzute la alineatul (3), în aceleași condiții și sub rezerva acelorași cerințe ca cele prevăzute la alineatul (3).
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94 pentru a specifica măsuri care definesc:
(a) |
procedurile care trebuie urmate pentru a solicita tratarea ca client în conformitate cu alineatul (2); |
(b) |
procedurile care trebuie urmate pentru a obține confirmarea expresă a contrapărților potențiale în conformitate cu alineatul (3); |
(c) |
cerințele proporționate stabilite în prealabil, inclusiv pragurile cantitative, care ar permite considerarea unei întreprinderi drept contraparte eligibilă în conformitate cu alineatul (3). |
SECȚIUNEA 3
TRANSPARENȚA ȘI INTEGRITATEA PIEȚEI
Articolul 31
Monitorizarea respectării regulilor MTF-ului sau OTF-ului și a altor obligații legale
(1) Statele membre impun societăților de investiții și operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să instituie și să mențină dispoziții și proceduri eficace, în ceea ce privește MTF-ul sau OTF-ul, pentru a controla regulat că utilizatorii sau clienții sistemului îi respectă regulile. Statele membre se asigură că societățile de investiții și operatorii de piață care exploatează un MTF sau un OTF monitorizează ordinele plasate și anulate și tranzacțiile efectuate de utilizatorii sau clienții lor în cadrul sistemelor lor pentru a identifica încălcările regulilor respective, orice condiție de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței sau orice comportament care poate sugera un abuz de piață și pun la dispoziție resursele necesare pentru a asigura eficacitatea acestei monitorizări.
(2) Statele membre le impun societăților de investiții și operatorilor care exploatează un MTF sau un OTF să semnaleze autorității competente încălcările grave ale regulilor sale, orice condiție de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței sau orice comportament care poate sugera un abuz de piață. De asemenea, statele membre le impun societăților de investiții și operatorilor de piață care exploatează un MTF sau un OTF să transmită fără întârziere autorității competente informațiile relevante pentru cercetarea și urmărirea în justiție a abuzurilor de piață și să îi acorde acesteia tot ajutorul necesar pentru cercetarea și urmărirea în justiție a abuzurilor de piață comise în sistemele sale sau prin intermediul acestora.
Articolul 32
Suspendarea și retragerea instrumentelor de la tranzacționare în cadrul unui MTF sau OTF
(1) Fără a aduce atingere dreptului autorității competente de a solicita suspendarea sau retragerea unui instrument de la tranzacționare în conformitate cu articolul 72 alineatul (1) literele (d) și (e), operatorul unui MTF sau al unui OTF poate suspenda sau retrage de la tranzacționare un instrument financiar care nu mai respectă regulile MTF-ului sau ale OTF-ului, în afara cazurilor în care o astfel de măsură ar putea afecta în mod semnificativ interesele investitorilor sau compromite funcționarea ordonată a pieței.
Statele membre impun ca o societate de investiții sau un operator de piață care exploatează un MTF sau un OTF ce suspendă sau retrage de la tranzacționare un instrument financiar să facă publică această decizie, să o comunice piețelor reglementate, MTF-urilor și OTF-urilor care tranzacționează același instrument financiar și să comunice informațiile pertinente autorității competente. Autoritatea competentă informează autoritățile competente ale celorlalte state membre. În cazul în care suspendarea sau retragerea se datorează neprezentării de informații cu privire la emitent sau la instrumentul financiar, autoritatea competentă corespunzătoare, în sensul definiției de la articolul 2 alineatul (7) din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 al Comisiei, impune ca și alte piețe reglementate, MTF-uri și OTF-uri și orice alt mecanisme de tranzacționare care tranzacționează același instrument financiar să suspende sau să retragă instrumentul financiar respectiv de la tranzacționare cât mai curând posibil . Statele membre impun ca celelalte piețe reglementate, MTF-uri și OTF-uri să comunice deciziile lor autorității competente proprii și tuturor piețelor reglementate, MTF-urilor și OTF-urilor care tranzacționează același instrument financiar, incluzând o explicație dacă decizia a fost să nu se suspende sau să nu se retragă instrumentul financiar de la tranzacționare.
(2) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare în scopul stabilirii formatului și termenelor pentru comunicările și publicările menționate la alineatul (1).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (47).
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
▐
(3) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94 pentru a enumera situațiile specifice în care interesele investitorilor sunt afectate în mod semnificativ, pentru:
(a) |
a defini noțiunea de „cât mai curând posibil” și funcționarea ordonată a pieței ▐, în conformitate cu alineatele (1) și (2); |
(b) |
a stabili aspecte legate de necomunicarea de informații despre emitent sau despre instrumentul financiar, în conformitate cu alineatul (1) , inclusiv procedura necesară pentru ridicarea suspendării de la tranzacționare a unui instrument financiar. |
▐
Articolul 34
Cooperare și schimb de informații pentru MTF-uri și OTF-uri
(1) Statele membre impun ca o societate de investiții sau un operator de piață care exploatează un MTF sau un OTF să informeze imediat societățile de investiții și operatorii altor MTF-uri, OTF-uri și piețe reglementate cu privire la:
(a) |
condiții de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței; ▐ și |
(c) |
perturbări ale sistemului; |
în legătură cu un instrument financiar.
(1a) Statele membre impun ca o societate de investiții sau un operator de piață care exploatează un MTF sau un OTF și care identifică o conduită ce ar putea indica un comportament abuziv în sensul definiției din Regulamentul (UE) nr. …/…[RAP] să informeze imediat autoritatea competentă desemnată în temeiul articolului 16 din regulamentul în cauză sau un organism căruia i-au fost delegate sarcinile autorității competente în conformitate cu articolul 17 din regulamentul în cauză, pentru a facilita supravegherea încrucișată a piețelor.
(2) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili circumstanțele specifice care declanșează obligația de informare conform alineatului (1).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la … (47) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
SECȚIUNEA 4
PIEȚE PENTRU IMM-URI
Articolul 35
Piețe de creștere pentru IMM-uri
(1) Statele membre prevăd că operatorul unui MTF poate depune o cerere pe lângă autoritatea competentă din statul său membru de origine pentru a înregistra MTF-ul ca piață de creștere pentru IMM-uri.
(2) Statele membre prevăd că autoritatea competentă din statul membru de origine poate înregistra MTF-ul ca piață de creștere pentru IMM-uri dacă autoritatea competentă primește cererea menționată la alineatul (1) și se asigură că sunt îndeplinite cerințele de la alineatul (3) în ceea ce privește MTF-ul.
(3) MTF-ul face obiectul unor reguli, sisteme și proceduri eficace care asigură îndeplinirea următoarelor cerințe:
(a) |
majoritatea emitenților ale căror instrumente financiare sunt admise la tranzacționare pe piață sunt întreprinderi mici și mijlocii (IMM-uri); |
(b) |
sunt stabilite criterii corespunzătoare pentru admiterea inițială și menținerea instrumentelor financiare ale emitenților la tranzacționare pe piață; |
(c) |
la admiterea inițială la tranzacționare pe piață a instrumentelor financiare există suficiente informații publicate care permit investitorilor să decidă în cunoștință de cauză dacă să investească sau nu în instrumentele respective, fie sub forma unui document de admitere corespunzător, fie sub forma unui prospect în cazul în care sunt aplicabile cerințele din Directiva 2003/71/CE în ceea ce privește realizarea unei oferte publice în legătură cu admiterea la tranzacționare; |
(d) |
se realizează o raportare financiară corespunzătoare continuă și periodică, fie de către un emitent pe piață, fie în numele acestuia, de exemplu prin rapoarte anuale auditate; |
(e) |
emitenții pe piață și persoanele care au responsabilități de conducere în cadrul emitenților, precum și persoanele asociate îndeaproape acestora respectă cerințele care li se aplică în temeiul Regulamentului (UE) nr. …/… [MAR]; |
(f) |
stocarea și diseminarea către public a informațiilor referitoare la emitenții pe piață impuse de reglementări; |
(g) |
există sisteme și controale eficace pentru prevenirea și detectarea abuzurilor pe piața respectivă, conform cerințelor Regulamentului (UE) nr. …/… [MAR]. |
(4) Criteriile de la alineatul (3) nu aduc atingere respectării de către operatorul MTF-ului a altor obligații care îi revin în temeiul prezentei directive, pertinente pentru exploatarea MTF-urilor. De asemenea, ele nu împiedică operatorul MTF-ului să impună cerințe suplimentare față de cele menționate la alineatul respectiv.
(5) Statele membre prevăd că autoritatea competentă din statul membru de origine poate radia un MTF din lista piețelor de creștere pentru IMM-uri în oricare dintre următoarele cazuri:
(a) |
operatorul pieței solicită radierea sa din listă; |
(b) |
cerințele de la alineatul (3) nu mai sunt îndeplinite în ceea ce privește MTF-ul. |
(6) Statele membre impun ca, dacă o autoritate competentă din statul de origine înregistrează sau radiază un MTF ca piață de creștere pentru IMM-uri în temeiul prezentului articol, aceasta să notifice cât mai curând posibil AEVMP cu privire la înregistrarea respectivă. AEVMP publică o listă a piețelor de creștere pentru IMM-uri pe site-ul său internet și asigură actualizarea acesteia.
(7) Statele membre impun ca, în cazul în care un instrument financiar al unui emitent este admis la tranzacționare pe o piață de creștere pentru IMM-uri, instrumentul financiar respectiv să poată fi tranzacționat și pe altă piață de creștere pentru IMM-uri numai cu consimțământul explicit al emitentului. Într-un asemenea caz, însă, emitentul nu este supus niciunei obligații legate de guvernanța corporativă sau de informarea inițială, periodică sau specifică în ceea ce privește cealaltă piață pentru IMM-uri.
(8) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94, pentru a detalia cerințele de la alineatul (3). Măsurile țin seama de necesitatea ca cerințele să mențină un nivel ridicat de protecție a investitorilor, pentru a promova încrederea investitorilor în piețele respective, reducând în același timp la minimum sarcinile administrative pentru emitenții pe piață.
CAPITOLUL III
DREPTURILE SOCIETĂȚILOR DE INVESTIȚII
Articolul 36
Libertatea de a furniza servicii și de a exercita activități de investiții
(1) Statele membre iau măsuri pentru ca orice societate de investiții autorizată și supravegheată de autoritățile competente ale unui alt stat membru în conformitate cu prezenta directivă și, în cazul instituțiilor de credit, cu Directiva 2006/48/CE să poată furniza liber servicii de investiții și/sau servicii auxiliare și să poată exercita liber activități de investiții pe teritoriul lor, cu condiția ca aceste servicii și activități să fie incluse în autorizația sa. Serviciile auxiliare pot fi furnizate doar împreună cu un serviciu de investiții și/sau o activitate de investiții.
Statele membre nu impun obligații suplimentare acestor societăți de investiții sau instituții de credit pentru aspectele reglementate de prezenta directivă.
(2) Orice societate de investiții care dorește să furnizeze servicii sau să exercite activități pe teritoriul unui alt stat membru pentru prima dată sau care dorește să modifice gama de servicii furnizate sau de activități exercitate comunică următoarele informații autorităților competente ale statului său membru de origine:
(a) |
statul membru în care intenționează să opereze; |
(b) |
un program de activitate care menționează, în special, serviciile și/sau activitățile de investiții, precum și serviciile auxiliare pe care intenționează să le furnizeze sau să le exercite și dacă prevede apelarea la agenți afiliați pe teritoriul statelor membre în care intenționează să furnizeze servicii. În cazul în care intenționează să apeleze la agenți afiliați, o societate de investiții comunică autorității competente din statul său membru de origine identitatea agenților afiliați respectivi. |
În cazul în care societatea de investiții intenționează să apeleze la agenți afiliați, autoritatea competentă a statului membru de origine al societății de investiții comunică autorității competente a statului membru gazdă desemnate ca punct de contact în conformitate cu articolul 83 alineatul (1), în termen de o lună de la primirea informațiilor, identitatea agenților afiliați la care societatea de investiții intenționează să apeleze pentru a furniza servicii în acest stat membru. Statul membru gazdă publică aceste informații. AEVMP poate solicita acces la informațiile respective în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 35 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 și în condițiile prevăzute la articolul respectiv.
(3) În termen de o lună de la primirea acestor informații, autoritatea competentă a statului membru de origine le transmite autorității competente a statului membru gazdă desemnate ca punct de contact în conformitate cu articolul 83 alineatul (1). Societatea de investiții poate apoi să înceapă să furnizeze serviciul sau serviciile de investiții respective în statul membru gazdă.
(4) În caz de modificare a uneia dintre informațiile comunicate în conformitate cu alineatul (2), societatea de investiții anunță în scris autoritatea competentă a statului membru de origine, cu cel puțin o lună înainte de aplicarea modificării respective. Autoritatea competentă a statului membru de origine informează autoritatea competentă a statului membru gazdă în legătură cu această modificare.
(5) Orice instituție de credit care dorește să furnizeze servicii de investiții și servicii auxiliare sau să exercite activități de investiții conform alineatului (1) prin intermediul unor agenți afiliați comunică autorității competente a statului său membru de origine identitatea agenților afiliați respectivi.
În cazul în care instituția de credit intenționează să apeleze la agenți afiliați, autoritatea competentă a statului membru de origine al instituției de credit comunică autorității competente a statului membru gazdă desemnate ca punct de contact în conformitate cu articolul 83 alineatul (1), în termen de o lună de la primirea informațiilor, identitatea agenților afiliați la care instituția de credit intenționează să apeleze pentru a furniza servicii în acest stat membru. Statul membru gazdă publică aceste informații.
(6) Fără alte cerințe juridice sau administrative, fiecare stat membru autorizează societățile de investiții și operatorii de piață care exploatează MTF-uri și OTF-uri din alte state membre să furnizeze facilitățile adecvate pe teritoriul său, pentru a permite utilizatorilor și participanților stabiliți în acest stat membru să aibă acces la sistemele lor și să le utilizeze de la distanță.
(7) Societatea de investiții sau operatorul de piață care exploatează un MTF comunică autorității competente a statului său membru de origine numele statului membru în care intenționează să furnizeze aceste facilități. În termen de o lună, autoritatea competentă a statului membru de origine al MTF-ului comunică această informație statului membru în care MTF-ul intenționează să furnizeze asemenea facilități.
La cererea autorității competente a statului membru gazdă al MTF-ului și într-un termen rezonabil, autoritatea competentă a statului membru de origine al MTF-ului comunică identitatea membrilor sau participanților la MTF stabiliți în acest stat membru.
(8) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza informațiile care trebuie notificate în conformitate cu alineatele (2), (4) și (7).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (48) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(9) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formulare standard, modele și proceduri pentru transmiterea informațiilor în conformitate cu alineatele (3), (4) și (7).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la [31 decembrie 2016].
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 37
Înființarea unei sucursale
(1) Statele membre se asigură că serviciile și/sau activitățile de investiții și serviciile auxiliare pot fi furnizate sau exercitate pe teritoriul lor în conformitate cu prezenta directivă și cu Directiva 2006/48/CE prin înființarea unei sucursale, cu condiția ca serviciile și activitățile în cauză să fie incluse în autorizația acordată societății de investiții sau instituției de credit în statul membru de origine. Serviciile auxiliare pot fi furnizate doar împreună cu un serviciu de investiții și/sau o activitate de investiții.
Statele membre nu impun obligații suplimentare, în afara celor autorizate în temeiul alineatului (8), în ceea ce privește organizarea și funcționarea sucursalei pentru aspectele reglementate de prezenta directivă.
(2) Statele membre impun ca orice societate de investiții care dorește să înființeze o sucursală pe teritoriul unui alt stat membru să informeze în prealabil autoritatea competentă a statului său membru de origine și să îi comunice acesteia informațiile următoare:
(a) |
statul membru pe teritoriul căruia intenționează să înființeze o sucursală; |
(b) |
un program de activitate care precizează, printre altele, serviciile și/sau activitățile de investiții și serviciile auxiliare pe care le va furniza sau exercita sucursala, structura organizatorică a acesteia și dacă sucursala intenționează să apeleze la agenți afiliați, precum și identitatea acestor agenți afiliați; |
(c) |
adresa de la care pot fi obținute documente în statul membru gazdă; |
(d) |
numele persoanelor însărcinate cu administrarea sucursalei. |
În cazul în care o societate de investiții apelează la un agent afiliat stabilit în alt stat membru decât statul său membru de origine, acest agent afiliat este asimilat unei sucursale și este supus dispozițiilor prezentei directive referitoare la sucursale.
(3) În afara cazurilor în care are motive să se îndoiască de caracterul adecvat al structurii administrative sau al situației financiare a unei societăți de investiții, ținând seama de activitățile avute în vedere, autoritatea competentă a statului membru de origine comunică toate aceste informații, în termen de trei luni de la primirea lor, autorității competente a statului membru gazdă desemnate ca punct de contact în conformitate cu articolul 83 alineatul (1) și informează societatea de investiții respectivă cu privire la aceasta.
(4) Pe lângă informațiile menționate la alineatul (2), autoritatea competentă a statului membru de origine comunică autorității competente a statului membru gazdă informații detaliate privind sistemul acreditat de compensare la care societatea de investiții este afiliată în conformitate cu Directiva 97/9/CE. În caz de modificare a acestor informații, autoritatea competentă a statului membru de origine informează autoritatea competentă a statului membru gazdă în legătură cu aceasta.
(5) În cazul în care refuză comunicarea informațiilor către autoritatea competentă a statului membru gazdă, autoritatea competentă a statului membru de origine precizează motivele refuzului său societății de investiții respective, în termen de trei luni de la primirea tuturor informațiilor.
(6) La primirea unei comunicări din partea autorității competente a statului membru gazdă sau, în absența unei astfel de comunicări, în termen de maxim două luni de la data transmiterii comunicării de către autoritatea competentă a statului membru de origine, sucursala poate fi înființată și își poate începe activitatea.
(7) Orice instituție de credit care dorește să apeleze la un agent afiliat stabilit în alt stat membru decât statul său membru de origine pentru a furniza sau exercita servicii și/sau activități de investiții și servicii auxiliare în conformitate cu prezenta directivă notifică autoritatea competentă a statului său membru de origine.
În afara cazurilor în care are motive să se îndoiască de caracterul adecvat al structurii administrative sau de situația financiară a unei instituții de credit, autoritatea competentă a statului membru de origine comunică toate aceste informații, în termen de trei luni de la primirea lor, autorității competente a statului membru gazdă desemnate ca punct de contact în conformitate cu articolul 83 alineatul (1) și informează instituția de credit respectivă cu privire la aceasta.
În cazul în care refuză comunicarea informațiilor către autoritatea competentă a statului membru gazdă, autoritatea competentă a statului membru de origine precizează motivele refuzului său instituției de credit respective, în termen de trei luni de la primirea tuturor informațiilor.
La primirea unei comunicări din partea autorității competente a statului membru gazdă sau, în absența unei astfel de comunicări, în termen de maxim două luni de la data transmiterii comunicării de către autoritatea competentă a statului membru de origine, agentul afiliat își poate începe activitatea. Un asemenea agent afiliat este supus dispozițiilor prezentei directive referitoare la sucursale.
(8) Autorității competente a statului membru în care se găsește sucursala îi revine sarcina de a se asigura că serviciile furnizate de sucursală pe teritoriul său respectă obligațiile prevăzute la articolele 24, 25, 27 și 28 din prezenta directivă și la articolele 13-23 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR], precum și măsurile adoptate în conformitate cu aceste dispoziții.
Autoritatea competentă a statului membru în care se găsește sucursala este abilitată să examineze măsurile instituite de sucursală și să solicite modificarea lor, dacă o asemenea modificare este strict necesară pentru a-i permite autorității competente să verifice respectarea obligațiilor prevăzute la articolele 24, 25, 27 și 28 din prezenta directivă și la articolele 13-23 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR], precum și a măsurilor adoptate în conformitate cu aceste dispoziții în ceea ce privește serviciile furnizate și/sau activitățile exercitate de sucursală pe teritoriul său.
(9) Fiecare stat membru prevede că, în cazul în care o societate de investiții autorizată într-un alt stat membru și-a înființat o sucursală pe teritoriul său, autoritatea competentă a statului membru de origine a acestei societăți de investiții poate proceda, în exercitarea responsabilităților sale și după ce a informat autoritatea competentă a statului membru gazdă, la verificări la fața locului la această sucursală.
(10) În caz de modificare a uneia dintre informațiile comunicate în conformitate cu alineatul (2), societatea de investiții anunță în scris autoritatea competentă a statului membru de origine, cu cel puțin o lună înainte de aplicarea modificării respective. Autoritatea competentă a statului membru de origine informează autoritatea competentă a statului membru gazdă în legătură cu această modificare.
(11) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza informațiile care trebuie notificate în conformitate cu alineatele (2), (4) și (10).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (49) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(12) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formulare standard, modele și proceduri pentru transmiterea informațiilor în conformitate cu alineatele (3) și (10).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la [31 decembrie 2016].
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 38
Accesul la piețele reglementate
(1) Statele membre impun ca societățile de investiții din alte state membre care sunt autorizate pentru executarea ordinelor clienților sau tranzacționarea în cont propriu să aibă dreptul de a deveni membre ale piețelor reglementate stabilite pe teritoriul lor sau să aibă acces la aceste piețe, în conformitate cu una dintre următoarele modalități:
(a) |
direct, prin înființarea de sucursale în statele membre gazdă; |
(b) |
devenind membre la distanță ale unei piețe reglementate sau având acces la distanță la această piață, fără a fi nevoie să fie stabilite în statul membru de origine al acestei piețe reglementate, în cazul în care procedurile și sistemele de tranzacționare ale pieței respective nu necesită o prezență fizică pentru încheierea tranzacțiilor pe piață. |
(2) Statele membre nu impun societăților de investiții care exercită dreptul prevăzut la alineatul (1) nicio cerință de reglementare sau administrativă suplimentară privind aspectele reglementate de prezenta directivă.
Articolul 39
Accesul la sistemele de contraparte centrală, de compensare și de decontare și dreptul de a desemna un sistem de decontare
(1) Statele membre impun ca societățile de investiții din alte state membre să aibă drept de acces la sistemele de contraparte centrală, de compensare și de decontare existente pe teritoriul lor în scopul finalizării sau al organizării finalizării tranzacțiilor cu instrumente financiare.
De asemenea, statele membre impun ca accesul societăților de investiții respective la aceste sisteme să se supună acelorași criterii nediscriminatorii, transparente și obiective care li se aplică participanților locali. Statele membre nu limitează utilizarea sistemelor respective la compensarea și decontarea tranzacțiilor cu instrumente financiare efectuate pe o piață reglementată sau în cadrul unui MTF sau OTF de pe teritoriul lor.
(2) Statele membre impun ca piețele reglementate de pe teritoriul lor să le ofere tuturor membrilor sau participanților lor dreptul de a desemna sistemul de decontare a tranzacțiilor cu instrumente financiare efectuate pe piața reglementată respectivă, sub rezerva respectării următoarelor condiții:
(a) |
existența unor facilități și legături între sistemul de decontare desemnat și orice alt sistem sau infrastructură necesare pentru a asigura decontarea eficientă și economică a tranzacției respective; |
(b) |
confirmarea, de către autoritatea competentă responsabilă cu supravegherea pieței reglementate, a faptului că toate condițiile tehnice de decontare a tranzacțiilor încheiate pe această piață reglementată prin intermediul unui alt sistem de decontare decât cel desemnat de piața reglementată sunt de natură să permită funcționarea armonioasă și ordonată a piețelor financiare. |
Această apreciere a autorității competente în privința pieței reglementate nu aduce atingere competențelor băncilor centrale naționale în rolul lor de supervizare a sistemelor de compensare sau competențelor altor autorități însărcinate cu supravegherea acestor sisteme. Autoritatea competentă ține seama de supervizarea și supravegherea deja efectuate de aceste instituții pentru a evita repetarea nejustificată a controalelor.
Articolul 40
Dispoziții privind mecanismele de contraparte centrală, de compensare și de decontare în ceea ce privește MTF-urile
(1) Statele membre nu împiedică societățile de investiții și operatorii de piață care exploatează un MTF să convină cu o contraparte centrală, o casă de compensare sau un sistem de decontare din alt stat membru mecanisme adecvate pentru organizarea compensării și/sau decontării tuturor sau a unei părți din tranzacțiile încheiate de participanții la piață în cadrul sistemelor lor.
(2) Autoritatea competentă a societăților de investiții și a operatorilor de piață care exploatează un MTF nu poate interzice apelarea la o contraparte centrală, la o casă de compensare și/sau la un sistem de decontare din alt stat membru, decât în cazul în care poate dovedi că această interdicție este necesară pentru a menține funcționarea ordonată a MTF-ului respectiv și ținând seama de condițiile impuse sistemelor de decontare la articolul 39 alineatul (2).
Pentru a evita repetarea nejustificată a controalelor, autoritatea competentă ține seama de supervizarea și supravegherea sistemului de compensare și de decontare deja efectuate de către băncile centrale relevante în calitate de supervizori ai sistemelor de compensare și de decontare sau de către alte autorități de supraveghere competente în ceea ce privește aceste sisteme.
CAPITOLUL IV
FURNIZAREA DE SERVICII DE CĂTRE SOCIETĂȚI DIN ȚĂRI TERȚE
SECȚIUNEA 1
FURNIZAREA DE SERVICII SAU ACTIVITĂȚI PRIN ÎNFIINȚAREA UNEI SUCURSALE
Articolul 41
Înființarea unei sucursale
(1) Statele membre impun ca o societate dintr-o țară terță care intenționează să furnizeze sau să exercite pe teritoriul lor servicii ▐ sau activități de investiții, împreună cu orice fel de servicii auxiliare, prin înființarea unei sucursale, să obțină în prealabil o autorizație din partea autorităților competente ale statelor membre respective, în conformitate cu următoarele dispoziții:
(a) |
Comisia a adoptat o decizie în conformitate cu alineatul (3); |
(b) |
furnizarea de servicii pentru care societatea dintr-o țară terță solicită autorizația este supusă autorizării și supravegherii în țara terță în care este stabilită societatea, iar societatea care depune cererea este autorizată în mod corespunzător. Țara terță în care este stabilită societatea dintr-o țară terță nu este inclusă în categoria de țări și teritorii necooperante de către Grupul de Acțiune Financiară de luptă împotriva spălării banilor și a finanțării terorismului; |
(c) |
între autoritățile competente din statul membru în care este stabilită sucursala și autoritățile de supraveghere competente din țara terță în care este stabilită societatea există acorduri de cooperare care includ dispoziții ce reglementează schimbul de informații în scopul menținerii integrității pieței și protejării investitorilor; |
(d) |
sucursala dispune liber de suficient capital inițial; |
(e) |
sunt numite una sau mai multe persoane responsabile cu administrarea sucursalei, care respectă cerințele stabilite la articolul 9 alineatul (1); |
(f) |
țara terță în care este stabilită societatea dintr-o țară terță a semnat un acord cu statul membru în care urmează să fie înființată sucursala, care respectă pe deplin standardele stabilite la articolul 26 din Convenția-model a OCDE pentru evitarea dublei impuneri cu privire la impozitele pe venit și pe capital și asigură un schimb de informații eficace în domeniul fiscal, inclusiv, dacă există, acorduri fiscale multilaterale; |
(g) |
în momentul autorizării, societatea are calitatea de membru a unui sistem de compensare pentru investitori autorizat sau recunoscut în conformitate cu Directiva 97/9/CE |
(2) Statele membre impun ca o instituție financiară dintr-o țară terță care intenționează să furnizeze sau să exercite servicii sau activități de investiții, împreună cu orice activități auxiliare pentru clienți de detail sau clienți profesioniști în sensul anexei II secțiunea II pe teritoriul statelor membre respective să înființeze o sucursală în Uniunea Europeană .
(3) Comisia adoptă o decizie în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 95 alineatul (2) în legătură cu o țară terță care precizează dacă măsurile legale și de supraveghere ale țării terțe respective asigură faptul că firmele autorizate în acea țară terță respectă cerințe obligatorii din punct de vedere juridic care au un efect echivalent cu cerințele stabilite în prezenta directivă, în Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] și în Directiva 2006/49/CE și în măsurile de punere în aplicare a acestora, precum și faptul că țara terță în cauză prevede recunoașterea efectivă și reciprocă echivalentă a cadrului prudențial aplicabil societăților de investiții autorizate în conformitate cu prezenta directivă.
Cadrul prudențial al unei țări terțe poate fi considerat ca având un efect echivalent dacă îndeplinește toate condițiile de mai jos:
(a) |
societățile care furnizează servicii de investiții și exercită activități de investiții în țara terță respectivă fac în mod permanent obiectul autorizării și al unei supervizări și asigurări eficace a aplicării legii; |
(b) |
societățile care furnizează servicii de investiții și exercită activități de investiții în țara terță respectivă fac obiectul unor cerințe privind suficiența capitalului și al unor cerințe corespunzătoare privind acționarii și membrii organului lor de conducere; |
(c) |
societățile care furnizează servicii de investiții și exercită activități de investiții fac obiectul unor cerințe organizatorice adecvate în domeniul funcțiilor de control intern; |
(d) |
asigură transparența și integritatea pieței prin prevenirea abuzurilor de piață care iau forma utilizării abuzive a informațiilor confidențiale și a manipulării pieței. |
Comisia își poate limita decizia adoptată în temeiul prezentului alineat la societățile de investiții sau operatorii de piață care furnizează unul sau mai multe servicii de investiții specificate sau care exercită una sau mai multe activități de investiții specificate în legătură cu unul sau mai multe instrumente financiare.
O societate dintr-o țară terță poate fi autorizată în sensul alineatului (1) dacă intră în una dintre categoriile incluse în decizia Comisiei.
(4) Societatea dintr-o țară terță menționată la alineatul (1) depune cererea la autoritatea competentă a statului membru în care intenționează să înființeze o sucursală după adoptarea de către Comisie a deciziei prin care se stabilește echivalența cu cerințele descrise la alineatul (3) a cadrului legal și de supraveghere din țara terță în care este autorizată societatea dintr-o țară terță.
Articolul 42
Obligația de a furniza informații
O societate dintr-o țară terță care intenționează să obțină autorizația pentru furnizarea sau exercitarea oricăror servicii sau activități de investiții împreună cu orice servicii auxiliare pe teritoriul unui stat membru pune la dispoziția autorității competente a statului membru respectiv următoarele:
(a) |
numele autorității responsabile cu supravegherea sa în țara terță în cauză. Atunci când pentru supraveghere sunt responsabile mai multe autorități, se furnizează detalii privind domeniile respective de competență; |
(b) |
toate detaliile pertinente privind societatea (denumire, formă juridică, sediu social și adresă, membrii organului de conducere, acționari importanți) și un program de activitate care stabilește serviciile și/sau activitățile de investiții, precum și serviciile auxiliare care urmează să fie furnizate sau exercitate și structura organizatorică a sucursalei, inclusiv descrierea tuturor externalizărilor către terți a unor funcții operaționale esențiale; |
(c) |
numele persoanelor responsabile cu administrarea sucursalei și documentele relevante care atestă respectarea cerințelor stabilite la articolul 9 alineatul (1); |
(d) |
informații privind capitalul inițial de care dispune liber sucursala. |
Articolul 43
Acordarea autorizației
(1) Autoritatea competentă a statului membru în care societatea dintr-o țară terță și-a înființat sau intenționează să își înființeze sucursala acordă autorizația numai atunci când sunt îndeplinite următoarele condiții:
(a) |
autoritatea competentă se asigură că sunt îndeplinite condițiile de la articolul 41; |
(b) |
autoritatea competentă se asigură că sucursala societății dintr-o țară terță va putea să respecte dispozițiile de la alineatul (2); |
(ba) |
autoritatea este convinsă că societatea dintr-o țară terță intenționează să furnizeze o fracțiune importantă din serviciile de investiții și să exercite o cotă semnificativă din activitățile sale de investiții din Uniunea Europeană în statul membru în care intenționează să își înființeze sucursala. |
Autoritatea competentă informează societatea dintr-o țară terță, în termen de șase luni de la data depunerii unei cereri complete, dacă i s-a acordat sau nu autorizația.
(2) Sucursala societății dintr-o țară terță autorizate în conformitate cu alineatul (1) respectă obligațiile stabilite la articolele 16, 17, 18, 19, 20, 23, 24, 25 și 27, la articolul 28 alineatul (1) și la articolele 30, 31, 32 și 34 din prezenta directivă și la articolele 3-23 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR], precum și măsurile adoptate în conformitate cu aceste dispoziții și face obiectul supravegherii de către autoritatea competentă din statul membru unde a fost acordată autorizația.
Statele membre nu impun obligații suplimentare în ceea ce privește organizarea și funcționarea sucursalei pentru aspectele reglementate de prezenta directivă.
Articolul 44
Furnizarea de servicii și exercitarea de activități în alte state membre
(1) O societate dintr-o țară terță autorizată în conformitate cu articolul 43 poate furniza ▐ serviciile și exercita activitățile care fac obiectul autorizației în alte state membre ale Uniunii Europene fără a fi necesară înființarea de noi sucursale. În acest scop, ea comunică următoarele informații autorității competente a statului membru în care este înființată sucursala:
(a) |
statul membru în care intenționează să opereze; |
(b) |
un program de activitate care menționează, în special, serviciile sau activitățile de investiții, precum și serviciile auxiliare pe care intenționează să le furnizeze sau să le exercite în acel stat membru. |
În termen de o lună de la primirea acestor informații, autoritatea competentă a statului membru în care este înființată sucursala le transmite autorității competente a statului membru gazdă desemnate ca punct de contact în conformitate cu articolul 83 alineatul (1). Societatea dintr-o țară terță poate începe apoi să furnizeze serviciul sau serviciile respective în statele membre gazdă.
În caz de modificare a uneia dintre informațiile comunicate în conformitate cu primul paragraf, societatea dintr-o țară terță anunță în scris autoritatea competentă a statului membru în care este înființată sucursala, cu cel puțin o lună înainte de implementarea modificării respective. Autoritatea competentă a statului membru în care este înființată sucursala informează autoritatea competentă a statului membru gazdă în legătură cu această modificare.
Societatea rămâne sub supravegherea statului membru în care este înființată sucursala în conformitate cu articolul 43.
(2) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili:
(a) |
conținutul minim al acordurilor de cooperare menționate la articolul 41 alineatul (1) litera (c), pentru a se asigura că autoritățile competente ale statului membru care acordă o autorizație unei societăți dintr-o țară terță își pot exercita toate competențele de supraveghere care le revin în temeiul prezentei directive; |
(b) |
conținutul detaliat al programului de activitate care trebuie prezentat conform articolului 42 litera (b); |
(c) |
conținutul documentelor referitoare la conducerea sucursalei, conform cerinței de la articolul 42 litera (c); |
(d) |
conținutul detaliat al informațiilor privind capitalul inițial de care dispune liber sucursala, care trebuie prezentate conform articolului 42 litera (d). |
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (50) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(3) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formulare standard, modele și proceduri pentru furnizarea de informații și pentru notificarea prevăzute la alineatele de mai sus.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (51) .
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94 privind măsuri de definire a condițiilor pentru evaluarea suficienței capitalului inițial de care dispune liber sucursala, ținând seama de serviciile sau activitățile de investiții furnizate sau exercitate de sucursală și de tipul de clienți vizați.
SECȚIUNEA 2
ÎNREGISTRAREA ȘI RETRAGEREA AUTORIZAȚIEI
Articolul 45
Înregistrare
Statele membre mențin un registru cu societățile din țări terțe autorizate în conformitate cu articolul 41. Registrul este accesibil publicului și conține informații privind serviciile sau activitățile pe care societățile din țări terțe sunt autorizate să le furnizeze sau să le exercite. Registrul se actualizează periodic. Fiecare autorizație se notifică AEVMP.
AEVMP întocmește o listă a tuturor societăților din țări terțe autorizate să furnizeze servicii și să desfășoare activități în Uniunea Europeană . Lista conține informații privind serviciile sau activitățile pentru care este autorizată societatea dintr-o țară terță și este actualizată periodic. AEVMP publică lista respectivă pe site-ul său internet și o actualizează.
Articolul 46
Retragerea autorizației
Autoritatea competentă care a acordat o autorizație în temeiul articolului 43 poate retrage autorizația în cazul în care societatea dintr-o țară terță:
(a) |
nu utilizează autorizația în termen de 12 luni, renunță în mod expres la autorizație, nu a furnizat niciun serviciu de investiții sau nu a exercitat nicio activitate de investiții în ultimele șase luni, în afara cazurilor în care statul membru respectiv prevede caducitatea autorizației în asemenea situații; |
(b) |
a obținut autorizația prin declarații false sau prin orice altă modalitate incorectă; |
(c) |
nu mai îndeplinește condițiile în temeiul cărora a fost acordată autorizația; |
(d) |
a încălcat grav și sistematic dispozițiile adoptate în temeiul prezentei directive în ceea ce privește condițiile de funcționare pentru societățile de investiții aplicabile societăților dintr-o țară terță; |
(e) |
se încadrează în oricare dintre cazurile în care dreptul intern prevede retragerea autorizației pentru aspecte care nu intră sub incidența prezentei directive. |
Orice retragere a unei autorizații se notifică AEVMP.
Retragerea se publică în lista menționată la articolul 45 timp de cinci ani.
TITLUL III
PIEȚE REGLEMENTATE
Articolul 47
Autorizarea și legea aplicabilă
(1) Statele membre rezervă autorizarea ca piață reglementată pentru sistemele care respectă dispozițiile prezentului titlu.
Autorizația de piață reglementată se acordă doar în cazul în care autoritatea competentă s-a asigurat că operatorul și sistemele pieței reglementate satisfac cel puțin cerințele prevăzute de prezentul titlu.
În cazul în care o piață reglementată este o persoană juridică și este administrată sau exploatată de un alt operator de piață decât piața reglementată însăși, statele membre stabilesc modalitățile prin care diferitele obligații impuse operatorului de piață în temeiul prezentei directive trebuie repartizate între piața reglementată și operatorul de piață.
Operatorul pieței reglementate furnizează toate informațiile, inclusiv un program de activitate care prezintă, printre altele, tipurile de operațiuni avute în vedere și structura organizatorică, necesare pentru a permite autorității competente să se asigure că piața reglementată a instituit, cu ocazia autorizării inițiale, toate măsurile necesare pentru respectarea obligațiilor care îi sunt impuse de dispozițiile prezentului titlu.
(2) Statele membre impun operatorului pieței reglementate să desfășoare activitățile aferente organizării și exploatării pieței reglementate sub supravegherea autorității competente. Statele membre se asigură că autoritățile competente verifică în mod regulat că piețele reglementate respectă dispozițiile prezentului titlu. De asemenea, statele membre veghează ca autoritățile competente să verifice dacă piețele reglementate îndeplinesc în orice moment condițiile impuse pentru autorizarea inițială, stabilite de prezentul titlu.
(3) Statele membre se asigură că operatorul de piață își asumă responsabilitatea de a veghea ca piața reglementată pe care o administrează să respecte toate cerințele prevăzute de prezentul titlu.
De asemenea, statele membre se asigură că operatorul de piață este abilitat să exercite drepturile corespunzătoare pieței reglementate pe care o administrează în temeiul prezentei directive.
(4) Fără a aduce atingere vreunei dispoziții aplicabile din Directiva 2003/6/CE, dreptul public care reglementează tranzacțiile efectuate în cadrul sistemelor pieței reglementate este cel al statului membru de origine al pieței reglementate.
(5) Autoritatea competentă poate retrage autorizația eliberată unei piețe reglementate în cazul în care aceasta:
(a) |
nu utilizează autorizația în termen de 12 luni, renunță în mod expres la autorizație sau nu a funcționat în ultimele șase luni, în afara cazurilor în care statul membru respectiv prevede caducitatea autorizației în asemenea cazuri; |
(b) |
a obținut autorizația prin declarații false sau prin orice altă modalitate incorectă; |
(c) |
nu mai îndeplinește condițiile în temeiul cărora a fost acordată autorizația; |
(d) |
a încălcat grav și sistematic dispozițiile adoptate în temeiul prezentei directive; |
(e) |
se încadrează în oricare dintre cazurile în care dreptul intern prevede retragerea autorizației. |
(6) Orice retragere a unei autorizații se notifică AEVMP.
Articolul 48
Cerințe aplicabile administrării unei piețe reglementate
(1) ▐ Membrii organului de conducere al oricărui operator de piață au în orice moment o reputație suficient de bună, posedă suficiente cunoștințe, competențe și experiență și dedică suficient timp pentru îndeplinirea sarcinilor lor.
Toți membrii organului de conducere îndeplinesc în special următoarele condiții:
(a) |
Aceștia dedică suficient timp pentru îndeplinirea funcțiilor lor. Numărul de funcții de conducere pe care un membru al organului de conducere le poate deține în același timp depinde situațiile individuale și caracterul, amploarea și complexitatea activităților instituției. Membrii organului de conducere al operatorilor de piață care sunt semnificativi din punctul de vedere al dimensiunii, al organizării interne și al naturii, amplorii și complexității activităților lor nu pot combina simultan mai multe dintre funcțiile de mai jos:
Funcțiile de conducere executive sau neexecutive deținute :
|
(b) |
Aceștia posedă, împreună, cunoștințele, competențele și experiența adecvate pentru a putea înțelege activitățile pieței reglementate, în special principalele riscuri pe care le implică aceste activități. |
(c) |
Aceștia acționează cu onestitate, integritate și independență de spirit pentru a aprecia și contesta în mod eficace deciziile conducerii superioare și pentru a superviza și monitoriza în mod eficace procesul de luare a deciziilor de către echipa de conducere . Operatorii de piață alocă resurse adecvate pentru integrarea și formarea membrilor organului de conducere. |
(ca) |
Aceștia asigură instituirea unor sisteme eficace pentru identificarea și gestionarea conflictelor dintre operatorul de piață și piața reglementată sau membrii săi și pentru aplicarea și menținerea de măsuri corespunzătoare pentru a separa diferitele aspecte ale activității. |
(2) Statele membre impun operatorilor unei piețe reglementate să înființeze un comitet de numire care să evalueze respectarea dispozițiilor de la alineatul (1) și să formuleze recomandări, atunci când este necesar, pe baza evaluării realizate. Comitetul de numire este compus din membri ai organului de conducere care nu îndeplinesc nicio funcție executivă în cadrul operatorului de piață respectiv.
Autoritățile competente pot autoriza un operator de piață să nu înființeze un comitet de numire separat, ținând seama de natura, amploarea și complexitatea activităților operatorului de piață , cu condiția existenței unui mecanism alternativ în mod rezonabil comparabil.
În cazul în care, conform legislației naționale, organul de conducere nu are nicio competență în ceea ce privește procesul numirii membrilor săi, prezentul alineat nu se aplică.
(3) Statele membre impun operatorilor de piață și comitetele lor de numire respective să folosească o gamă largă de calități și competențe atunci când recrutează membrii organelor lor de conducere.
În mod concret:
(a) |
operatorii de piață pun în aplicare o politică de promovare a profesionalismului, a responsabilității și a angajamentului, care servesc drept criterii de orientare pentru recrutarea personalului de conducere, garantând faptul că persoanele numite în funcție sunt în mod indubitabil loiale intereselor instituției; |
(b) |
societățile de investiții iau, de asemenea, măsuri concrete pentru a asigura o reprezentare mai echilibrată la nivelul consiliilor de administrație, cum ar fi instruirea comitetelor de numire, crearea de liste de candidați competenți, precum și introducerea unui proces de numire în cadrul căruia să fie prezent cel puțin un candidat reprezentant al fiecărui sex; |
(c) |
atunci când se practică, reprezentarea angajaților în organele de conducere este considerată, de asemenea, un mod pozitiv de a spori diversitatea, datorită faptului că aduce o perspectivă-cheie și o reală cunoaștere a funcționării interne a instituției. |
(4) AEVMP elaborează proiecte de standarde de reglementare pentru a specifica modul în care operatorul de piață ar trebui să ia în considerare următoarele elemente :
(a) |
noțiunea de dedicare a unui timp suficient de către un membru al organului de conducere pentru îndeplinirea funcțiilor sale, în raport cu circumstanțele specifice și cu natura, amploarea și complexitatea activităților operatorului de piață, pe care autoritățile competente trebuie să le ia în considerare atunci când autorizează un membru al organului de conducere să combine mai multe funcții de conducere decât cele permise, menționată la alineatul (1) litera (a); |
(b) |
noțiunea de deținere de către organul de conducere, în ansamblul său, de cunoștințe, competențe și experiență adecvate, menționată la alineatul (1) litera (b); |
(c) |
noțiunile de onestitate, integritate și independență de spirit a unui membru al organului de conducere, menționate la alineatul (1) litera (c) , ținând seama de sursele potențiale de conflicte de interese ; |
(d) |
noțiunea de alocare a unor resurse umane și financiare adecvate pentru integrarea și formarea membrilor organului de conducere; |
(e) |
noțiunea de luare în considerare a diversității la selectarea membrilor organului de conducere. |
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (52) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(5) Statele membre impun operatorului pieței reglementate să notifice autorității competente identitatea tuturor membrilor organului său de conducere și orice schimbare a componenței acestuia, împreună cu toate informațiile necesare pentru a aprecia dacă societatea respectă alineatele (1), (2) și (3).
▐
(7) Autoritatea competentă refuză autorizarea dacă nu este convinsă că persoanele care vor conduce efectiv activitatea pieței reglementate au o reputație suficient de bună sau o experiență suficientă sau dacă există motive obiective și demonstrabile de a crede că organul de conducere al operatorului de piață ar risca să compromită administrarea corectă, prudentă și eficace a acesteia și luarea în seamă în mod corespunzător a integrității pieței.
Statele membre se asigură că, în procesul de autorizare a unei piețe reglementate, se consideră că persoana sau persoanele care conduc efectiv activitățile și operațiunile unei piețe reglementate deja autorizate în conformitate cu dispozițiile prezentei directive respectă cerințele stabilite la alineatul (1).
(7a) Organul de conducere al unui operator de piață asigură faptul că piața reglementată este administrată corect și prudent și într-un mod care promovează integritatea pieței.
Organul de conducere monitorizează și evaluează periodic eficacitatea organizării pieței reglementate și ia măsurile necesare pentru a soluționa eventualele deficiențe.
Membrii organului de conducere în exercițiul funcției de supraveghere au acces adecvat la informațiile și documentele necesare pentru supervizarea și monitorizarea procesului decizional al conducerii.
Organul de conducere elaborează, actualizează și publică o prezentare a politicilor și practicilor pe care se bazează pentru a îndeplini cerințele de la prezentul alineat.
(7b) Fără a aduce atingere sistemelor de drept ale statelor membre, acestea se asigură că, dacă există suspiciuni că un membru al consiliului de administrație a încălcat dispozițiile prezentei directive sau ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] sau a comis o infracțiune legată de chestiuni care intră sub incidența prezentei directive sau a Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR], acesta poate face în mod personal obiectul unor proceduri penale și civile.
Articolul 49
Cerințe aplicabile persoanelor care exercită o influență semnificativă asupra administrării pieței reglementate
(1) Statele membre impun ca persoanele care sunt în măsură să exercite, direct sau indirect, o influență semnificativă asupra administrării pieței reglementate să aibă calitățile necesare.
(2) Statele membre impun operatorului pieței reglementate:
(a) |
să furnizeze autorității competente și să facă publice informații privind proprietarii pieței reglementate și/sau operatorul de piață, în special identitatea persoanelor care sunt în măsură să exercite o influență semnificativă asupra administrării, precum și amploarea intereselor acestor persoane; |
(b) |
să semnaleze autorității competente și să facă public orice transfer de proprietate care antrenează o schimbare a identității persoanelor care exercită o influență semnificativă asupra funcționării pieței reglementate. |
(3) Autoritatea competentă refuză să aprobe propunerile de modificare a intereselor deținute de persoanele care controlează piață reglementată și/sau de operatorul de piață în cazul în care există motive obiective și demonstrabile de a estima că schimbarea propusă ar risca să compromită administrarea corectă și prudentă a pieței reglementate respective.
Articolul 50
Cerințe organizatorice
Statele membre impun pieței reglementate:
(a) |
să adopte măsuri pentru a detecta în mod clar și a gestiona efectele potențial dăunătoare pentru funcționarea pieței reglementate sau pentru participanții la aceasta ale oricărui conflict de interese apărut între interesele pieței reglementate, ale proprietarilor sau operatorului său și funcționarea corectă a pieței reglementate, în special în cazul în care un astfel de conflict de interese riscă să compromită exercitarea oricăror funcții delegate pieței reglementate de autoritatea competentă; |
(b) |
să fie dotată în mod corespunzător pentru gestionarea riscurilor la care este expusă, să instituie măsuri și sisteme adecvate pentru identificarea tuturor riscurilor semnificative care îi pot compromite funcționarea și să aplice măsuri eficace de diminuare a riscurilor respective; |
(c) |
să instituie măsuri care să garanteze administrarea corectă a operațiunilor tehnice ale sistemului, inclusiv măsuri de urgență eficace pentru a face față eventualelor riscuri de perturbare a sistemelor; |
(d) |
să adopte reguli și proceduri transparente și nediscreționare care să asigure o tranzacționare echitabilă și ordonată și care să fixeze criterii obiective în vederea executării eficiente a ordinelor; |
(e) |
să instituie mecanisme vizând să faciliteze finalizarea eficientă și la timp a tranzacțiilor executate în cadrul sistemelor sale; |
(f) |
să dispună, în momentul autorizării și ulterior în orice moment, de resurse financiare suficiente pentru a facilita funcționarea sa ordonată, ținând seama de natura și de amploarea tranzacțiilor încheiate pe piață, precum și de gama de riscuri la care este expusă și de nivelul acestora. |
Articolul 51
Reziliența sistemelor, mecanisme de întrerupere a tranzacționării și tranzacționarea electronică
(1) Statele membre impun ca o piață reglementată să aibă instituite sisteme, proceduri și mecanisme eficace care să fie concepute pentru a asigura faptul că sistemele sale de tranzacționare sunt reziliente, au o capacitate suficientă pentru a face față volumului maxim de ordine și de mesaje, pot asigura o tranzacționare ordonată în condiții de tensiune pe piață, sunt pe deplin testate pentru a asigura întrunirea acestor condiții chiar și în condiții de extremă volatilitate a pieței și fac obiectul unor măsuri eficace de continuitate a activității, pentru a asigura continuitatea serviciilor în cazul în care survine o defecțiune neprevăzută a sistemelor sale de tranzacționare.
(1a) Statele membre impun unei piețe reglementate să încheie acorduri privind conduita formatorilor de piață și să se asigure că la aceste acorduri participă un număr suficient de societăți de investiții, care vor face cotații ferme la prețuri competitive ce vor duce la furnizarea de lichiditate pe piață în mod regulat și continuu pentru o proporție minimă de ore de tranzacționare continuă, luând în considerare condițiile, regulile și reglementările prevalente existente pe piață, exceptând situația în care o astfel de cerință nu corespunde caracterului și amplorii tranzacționării de pe piața reglementată respectivă. Statele membre impun unei piețe reglementate să încheie un acord scris, obligatoriu din punct de vedere juridic, între piața reglementată și societatea de investiții cu privire la obligațiile care reies din participarea la un astfel de program, inclusiv, printre altele, furnizarea de lichidități. Piața reglementată monitorizează și asigură respectarea de către societățile de investiții a cerințelor unor astfel de acorduri scrise, obligatorii din punct de vedere juridic. Piața reglementată informează autoritatea sa competentă cu privire la conținutul acordului scris obligatoriu din punct de vedere juridic și asigură autoritatea competentă de faptul că respectă cerințele din prezentul alineat.
AEVMP elaborează orientări privind circumstanțele în care o societate de investiții ar fi obligată să încheie un acord de formare a pieței în conformitate cu prezentul alineat și poate elabora orientări privind conținutul unor astfel de acorduri.
(1b) Statele membre impun ca o piață reglementată să aibă instituite sisteme, proceduri și mecanisme eficace pentru a se asigura că toate ordinele introduse în sistem de un membru sau participant sunt valide cel puțin 500 de milisecunde și nu pot fi anulate sau modificate în această perioadă.
(2) Statele membre impun ca o piață reglementată să aibă instituite sisteme, proceduri și mecanisme eficace pentru a refuza ordinele care depășesc pragurile prestabilite de volum și de preț sau care sunt clar eronate ▐.
(2a) Statele membre impun ca o piață reglementată să poată întrerupe temporar tranzacționarea dacă există o evoluție semnificativă a prețurilor la un instrument financiar pe piața respectivă sau, din informațiile primite de la operatorul de piață în cauză, pe o piață conexă în decursul unei perioade scurte și, în cazuri excepționale, să poată anula, modifica sau corecta orice tranzacție. Statele membre impun ca o piață reglementată să se asigure că parametrii pentru oprirea tranzacționării sunt calibrați astfel încât să ia în considerare lichiditatea diferitelor categorii și subcategorii de active, caracterul modelului de piață și tipurile de utilizatori și sunt suficienți pentru a evita întreruperile semnificative ale bunei desfășurări a tranzacționării.
Statele membre se asigură că o piață reglementată raportează autorității competente, de o manieră consecventă și comparabilă, parametrii pentru oprirea tranzacționării și orice modificări semnificative ale acestor parametri și că, la rândul său, autoritatea competentă le raportează AEVMP. AEVMP publică parametrii pe site-ul său. Statele membre impun ca, atunci când o piață reglementată care este semnificativă din punctul de vedere al lichidității pentru un anumit instrument oprește tranzacționarea în orice stat membru, respectivul loc de tranzacționare dispune de sistemele și procedurile necesare pentru a coordona un răspuns la nivelul întregii piețe și pentru a stabili dacă este oportună oprirea tranzacționării în alte locuri în care este tranzacționat instrumentul respectiv, până la reluarea tranzacționării pe piața inițială.
(3) Statele membre impun ca o piață reglementată să aibă instituite sisteme, proceduri și mecanisme eficace, inclusiv o cerință pentru membri și participanți de a realiza teste adecvate ale algoritmilor și asigurarea cadrului pentru facilitarea acestor teste, pentru a se asigura că sistemele de tranzacționare algoritmică sau de mare frecvență nu pot crea sau contribui la condiții de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței și pentru a gestiona orice condiții de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței care au fost generate de astfel de sisteme de tranzacționare algoritmică sau de mare frecvență , inclusiv sisteme de identificare a tuturor ordinelor care implică tranzacționare de mare frecvență, de limitare a raportului ordinelor neexecutate față de tranzacțiile care pot fi introduse în sistem de un membru sau de un participant, pentru a putea încetini fluxul ordinelor dacă există riscul de atingere a capacității maxime a sistemului său și pentru a limita și a impune pasul de cotare minim care poate fi executat pe piață.
(4) Statele membre impun ca piețele reglementate să le interzică membrilor sau participanților să ofere acces sponsorizat sau nelimitat la piață . Statele membre impun ca o piață reglementată care permite accesul ▐ direct la piață să aibă instituite sisteme, proceduri și mecanisme eficace pentru a se asigura că membrii sau participanții sunt autorizați să furnizeze asemenea servicii doar dacă sunt societăți de investiții autorizate în temeiul prezentei directive, că sunt stabilite și aplicate criterii corespunzătoare privind caracterul adecvat al persoanelor cărora le poate fi furnizat un asemenea acces și că membrul sau participantul își asumă responsabilitatea pentru ordinele și tranzacțiile executate prin intermediul acestui serviciu.
De asemenea, statele membre impun ca piața reglementată să stabilească standarde corespunzătoare pentru controlul riscurilor și pragurile de tranzacționare printr-un astfel de acces și să poată identifica și, dacă este necesar, sista ordinele sau tranzacțiile unei persoane care utilizează accesul ▐ direct la piață separat de ordinele sau tranzacțiile membrului sau participantului.
(5) Statele membre impun ca o piață reglementată să se asigure că regulile sale cu privire la serviciile de colocare ▐ sunt transparente, echitabile și nediscriminatorii.
(5a) Statele membre impun ca o piață reglementată să se asigure că structurile sale de taxare, inclusiv taxele de execuție, taxele auxiliare și eventualele reduceri, sunt transparente, echitabile și nediscriminatorii și nu creează stimulente pentru plasarea, modificarea sau anularea ordinelor sau executarea tranzacțiilor într-un mod care contribuie la condiții de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței sau la abuzuri pe piață. În special, statele membre impun ca o piață reglementată să aplice obligații de formare a pieței pentru anumite acțiuni sau un coș adecvat de acțiuni în schimbul eventualelor reduceri acordate, să impună o taxă mai mare pentru introducerea unui ordin ulterior anulat decât pentru un ordin executat și să aplice o taxă mai mare în cazul participanților care plasează un procentaj mare de ordine anulate în comparație ordinele executate și care aplică o strategie de tranzacționare de mare frecvență, pentru a reflecta presiunea suplimentară asupra capacității sistemului.
Statele membre permit unei piețe reglementate să își ajusteze taxele pentru ordinele anulate în funcție de durata de timp pentru care ordinul a fost menținut și să își calibreze taxele în funcție de fiecare instrument financiar cărora li se aplică.
(6) Statele membre impun ca, la cererea autorității competente responsabile pentru o piață reglementată, piața reglementată respectivă să pună la dispoziția autorității competente date privind registrul de ordine sau să acorde autorității competente acces la registrul de ordine astfel încât aceasta să poată monitoriza tranzacțiile.
(7) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94 cu privire la cerințele stabilite în prezentul articol, în special:
(a) |
pentru a asigura faptul că sistemele de tranzacționare ale piețelor reglementate sunt reziliente și au o capacitate adecvată; ▐ |
(c) |
pentru a stabili raportul maxim ▐ al ordinelor neexecutate față de tranzacții care poate fi adoptat de piețele reglementate , ținând seama de lichiditatea instrumentului financiar ; |
(d) |
pentru a identifica circumstanțele în care ar putea fi adecvată încetinirea fluxurilor de ordine ; |
(e) |
pentru a asigura faptul că serviciile de colocare și structurile de taxe sunt echitabile și nediscriminatorii și că structurile de taxe nu creează stimulente pentru condiții de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței sau pentru abuzuri de piață . |
(ea) |
pentru a stabili în ce condiții o piață reglementată este semnificativă din punctul de vedere al lichidității pentru un anumit instrument; |
(eb) |
pentru a se asigura că programele de formare a pieței sunt echitabile și nediscriminatorii și pentru a stabili obligațiile minime de formare a pieței pe care piețele reglementate trebuie să le prevadă la realizarea unui program de formare a pieței și condițiile în care cerința de a institui un program de formare a pieței nu este oportună; |
(ec) |
pentru a asigura testarea adecvată a algoritmilor pentru a se asigura că sistemele de tranzacționare algoritmică sau de mare frecvență nu pot crea sau contribui la crearea unor condiții de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței. |
Articolul 51a
Pasuri de cotare
(1) Statele membre impun piețelor reglementate să adopte regimuri de pasuri de cotare în cazul acțiunilor, al certificatelor de acțiuni, al fondurilor tranzacționate la bursă, al certificatelor și al altor instrumente similare, precum și în cazul oricărui alt instrument pentru care se elaborează standarde tehnice de reglementare în conformitate cu alineatul (4).
(2) Regimurile de pasuri de cotare menționate la alineatul (1):
(a) |
sunt calibrate pentru a reflecta profilul de lichiditate al instrumentului financiar pe diverse piețe și valoarea medie a diferenței dintre prețul de vânzare și cel de cumpărare, luând în considerare dorința de a permite prețuri relativ stabile fără a limita excesiv reducerea ulterioară a diferențelor; |
(b) |
adaptarea adecvată a pasului de cotare pentru fiecare instrument financiar. |
(3) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza pasurile de cotare sau regimurile de pasuri de cotare minime pentru diversele acțiuni, certificate de acțiuni, fonduri tranzacționate la bursă, certificate și alte instrumente financiare similare, dacă acest lucru este necesar pentru a asigura buna funcționare a piețelor, în funcție de factorii de la alineatul (2) și de prețul, diferențele dintre prețul de vânzare și cel de cumpărare și profunzimea lichidității instrumentelor.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (53).
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(4) AEVMP poate elabora proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza pasurile de cotare sau regimurile de pasuri de cotare minime pentru diverse instrumente financiare, altele decât cele enumerate la alineatul (3), dacă acest lucru este necesar pentru a asigura buna funcționare a piețelor, în funcție de factorii de la alineatul (2) și de prețul, diferențele dintre prețul de vânzare și cel de cumpărare și profunzimea lichidității instrumentelor.
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 51b
Sincronizarea ceasurilor profesionale
(1) Statele membre solicită tuturor locurilor de tranzacționare și participanților lor să-și sincronizeze ceasurile profesionale pe care le folosesc pentru a înregistra data și ora evenimentelor ce merită semnalate.
(2) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili nivelul de precizie necesar pentru sincronizarea ceasurilor în conformitate cu normele internaționale.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (54).
Se delegă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. [AM 4]
Articolul 52
Admiterea instrumentelor financiare la tranzacționare
(1) Statele membre impun ca piețele reglementate să stabilească reguli clare și transparente privind admiterea instrumentelor financiare la tranzacționare.
Aceste reguli garantează că orice instrument financiar admis la tranzacționare pe o piață reglementată poate face obiectul unei tranzacționări echitabile, ordonate și eficiente și, în cazul valorilor mobiliare, poate fi negociat liber.
(2) În ceea ce privește instrumentele derivate, aceste reguli asigură, în special, ca particularitățile contractului derivat să permită o cotație ordonată, precum și o decontare eficientă.
(3) Pe lângă obligațiile prevăzute la alineatele (1) și (2), statele membre impun piețelor reglementate să instituie și să mențină mecanisme eficace care să le permită să verifice dacă emitenții valorilor mobiliare care sunt admise la tranzacționare pe piața reglementată respectă prevederile dreptului Uniunii Europene privind obligațiile în materie de informare inițială, periodică și specifică care le revin.
Statele membre se asigură că piața reglementată instituie măsuri care să faciliteze accesul membrilor sau participanților săi la informațiile făcute publice în temeiul dreptului Uniunii Europene .
(4) Statele membre se asigură că piețele reglementate au adoptat măsurile necesare pentru a controla în mod regulat respectarea condițiilor de admitere a instrumentelor financiare pe care le-au admis la tranzacționare.
(5) O valoare mobiliară care a fost admisă la tranzacționare pe o piață reglementată poate fi admisă ulterior la tranzacționare pe alte piețe reglementate, chiar și fără consimțământul emitentului și cu respectarea dispozițiilor pertinente din Directiva 2003/71/CE. Această a doua piață reglementată informează emitentul că valoarea mobiliară respectivă este tranzacționată pe această piață. Emitentul nu este obligat să furnizeze direct informațiile solicitate în temeiul alineatului (3) unei piețe reglementate care a admis valorile sale mobiliare la tranzacționare fără consimțământul său.
(6) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 94 prin care:
(a) |
precizează, pentru diferitele categorii de instrumente, caracteristicile care trebuie luate în considerare de o piață reglementată pentru a stabili dacă un instrument a fost emis în conformitate cu condițiile prevăzute la alineatul (1) al doilea paragraf în vederea admiterii sale la tranzacționare pe diferitele segmente de piață pe care le exploatează; |
(b) |
clarifică măsurile pe care o piață reglementată trebuie să le aplice pentru a se considera că și-a îndeplinit obligația de a verifica respectarea de către emitentul unei valori mobiliare a dispozițiilor dreptului Uniunii Europene privind obligațiile în materie de informare inițială, periodică sau specifică care îi revin; |
(c) |
clarifică măsurile pe care trebuie să le adopte piața reglementată în conformitate cu alineatul (3) în vederea facilitării accesului membrilor sau participanților săi la informațiile care au fost făcute publice în condițiile stabilite de dreptul Uniunii Europene . |
Articolul 53
Suspendarea și retragerea instrumentelor de la tranzacționare
(1) Fără a aduce atingere dreptului autorității competente de a solicita suspendarea sau retragerea unui instrument de la tranzacționare în conformitate cu articolul 72 alineatul (1) literele (d) și (e), operatorul pieței reglementate poate suspenda sau retrage de la tranzacționare orice instrument financiar care nu mai respectă regulile pieței reglementate, în afara cazurilor în care o astfel de măsură ar putea afecta în mod semnificativ interesele investitorilor sau compromite funcționarea ordonată a pieței.
Statele membre impun ca un operator al unei piețe reglementate care suspendă sau retrage un instrument financiar de la tranzacționare să își facă publică decizia, să o comunice altor piețe reglementate, MTF-uri și OTF-uri care tranzacționează același instrument financiar și să comunice informațiile relevante autorității competente. Autoritatea competentă informează autoritățile competente ale celorlalte state membre în această privință.
Autoritatea competentă relevantă pentru instrumentul financiar respectiv, în sensul articolului 2 punctul 7 din Regulamentul (CE) nr. 1287/2006 al Comisiei, solicită suspendarea sau retragerea de la tranzacționarea pe piețele reglementare, MTF-urile și OTF-urile care funcționează sub supravegherea sa cât mai curând posibil și, de asemenea, suspendarea sau retragerea în conformitate cu alineatul (2), în cazul în care suspendarea sau retragerea se datorează neprezentării de informații cu privire la emitent sau la instrumentul financiar.
(2) Autoritatea competentă care solicită suspendarea sau retragerea unui instrument financiar de la tranzacționare pe una sau mai multe piețe reglementate, MTF-uri sau OTF-uri în conformitate cu alineatul (1) comunică de îndată decizia sa publicului, AEVMP și autorităților competente ale celorlalte state membre. Cu excepția situațiilor în care interesele investitorilor sau funcționarea ordonată a pieței interne ar putea fi afectate în mod semnificativ, autoritățile competente ale celorlalte state membre impun suspendarea sau retragerea instrumentului financiar respectiv de la tranzacționare pe piețele reglementate, MTF-urile și OTF-urile care funcționează sub supravegherea lor.
(3) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare în scopul stabilirii formatului și termenelor pentru comunicările și publicările menționate la alineatele (1) și (2).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (55).
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
▐
(4) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94 pentru a specifica lista circumstanțelor în care interesele investitorilor sunt afectate în mod semnificativ, pentru a preciza ce se înțelege prin „cât mai curând posibil” și funcționarea ordonată a pieței interne, conform alineatelor (1) și (2), și pentru a stabili aspecte legate de necomunicarea de informații despre emitent sau despre instrumentul financiar, conform alineatului (1) , inclusiv procedura necesară pentru ridicarea suspendării unui instrument financiar de la tranzacționare .
Articolul 54
Cooperare și schimb de informații pentru piețele reglementate
(1) Statele membre impun ca, în legătură cu un instrument financiar, un operator al unei piețe reglementate să informeze imediat operatorii altor piețe reglementate, MTF-uri și OTF-uri cu privire la:
(a) |
condiții de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței; ▐ și |
(c) |
perturbări ale sistemului. |
(1a) Statele membre impun ca un operator al unei piețe reglementate care identifică o conduită ce ar putea indica un comportament abuziv în sensul definiției din Regulamentul (UE) nr. …/…[RAP] să informeze imediat autoritatea competentă desemnată în temeiul articolului 16 din regulamentul în cauză sau un organism căruia i-au fost delegate sarcinile autorității competente în conformitate cu articolul 17 din regulamentul în cauză, pentru a facilita supravegherea încrucișată a piețelor.
(2) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare în scopul stabilirii circumstanțelor specifice care impun necesitatea informării conform alineatului (1).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (56) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 55
Accesul la piața reglementată
(1) Statele membre impun ca piața reglementată să instituie , să aplice și să mențină reguli transparente și nediscriminatorii, bazate pe criterii obiective, care să reglementeze accesul sau aderarea membrilor la piața reglementată.
(2) Aceste reguli stabilesc toate obligațiile care le revin membrilor sau participanților în temeiul:
(a) |
actelor de constituire și de administrare a pieței reglementate în cauză; |
(b) |
regulilor privind tranzacțiile de pe această piață; |
(c) |
standardelor profesionale impuse personalului societăților de investiții sau al instituțiilor de credit care operează pe piață; |
(d) |
condițiilor prevăzute la alineatul (3) pentru alți membri sau participanți decât societățile de investiții și instituțiile de credit; |
(e) |
regulilor și procedurilor referitoare la compensarea și decontarea tranzacțiilor care sunt încheiate pe piața reglementată. |
(3) Piețele reglementate pot admite ca membri sau participanți societățile de investiții și instituțiile de credit autorizate în temeiul Directivei 2006/48/CE, precum și alte persoane care:
(a) |
au o reputație suficient de bună; |
(b) |
prezintă un nivel suficient de aptitudine, de competență și de experiență pentru tranzacționare; |
(c) |
dispun, după caz, de o organizare adecvată; |
(d) |
dețin resurse suficiente pentru rolul pe care trebuie să și-l asume, ținând seama de diferitele mecanisme financiare pe care piața reglementată le-ar putea avea pentru a garanta decontarea adecvată a tranzacțiilor. |
(4) Statele membre se asigură că membrii și participanții nu sunt obligați să își impună reciproc obligațiile prevăzute la articolele 24, 25, 27 și 28 în ceea ce privește tranzacțiile încheiate pe o piață reglementată. Cu toate acestea, membrii pieței reglementate sau participanții la aceasta aplică obligațiile prevăzute la articolele 24, 25, 27 și 28 în ceea ce privește clienții lor în cazul în care, acționând în contul clienților lor, execută ordinele acestora pe o piață reglementată.
(5) Statele membre se asigură că regulile pieței reglementate privind accesul sau aderarea membrilor la această piață prevăd participarea directă sau de la distanță a societăților de investiții și a instituțiilor de credit.
(6) Fiecare stat membru autorizează, fără nicio altă cerință juridică sau administrativă, piețele reglementate din alte state membre să adopte, pe teritoriul său, dispozițiile necesare pentru a permite membrilor și participanților care s-au stabilit pe teritoriul său să aibă acces la distanță la aceste piețe și să tranzacționeze pe acestea.
Piața reglementată comunică autorității competente a statului său membru de origine numele statului membru în care intenționează să ofere astfel de facilități. În termen de o lună, autoritatea competentă a statului membru de origine comunică această informație statului membru în care piața reglementată intenționează să ofere astfel de facilități. AEVMP poate solicita acces la informațiile respective în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 35 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 și în condițiile prevăzute la articolul respectiv.
La cererea autorității competente a statului membru gazdă și într-un termen rezonabil, autoritatea competentă a statului membru de origine al pieței reglementate comunică identitatea membrilor pieței reglementate sau a participanților la aceasta care sunt stabiliți în acest stat membru.
(7) Statele membre impun operatorilor pieței reglementate să comunice în mod regulat autorității competente a pieței reglementate lista membrilor pieței reglementate și a participanților la aceasta.
Articolul 56
Monitorizarea respectării regulilor pieței reglementate și a altor obligații legale
(1) Statele membre impun piețelor reglementate să instituie și să mențină măsuri și proceduri eficace pentru monitorizarea regulată a respectării regulilor lor de către membrii sau participanții lor. Piețele reglementate monitorizează ordinele plasate și anulate și tranzacțiile ▐ realizate de membrii sau participanții lor în cadrul sistemelor lor, în vederea identificării oricărei încălcări a regulilor respective, a oricărei condiții de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței sau a oricărui comportament care poate implica un abuz de piață și asigură mijloacele necesare pentru a asigura eficacitatea acestei monitorizări .
(2) Statele membre impun operatorilor piețelor reglementate să semnaleze autorității competente a pieței reglementate orice încălcare semnificativă a regulilor lor, orice condiție de tranzacționare de natură să perturbe stabilitatea pieței sau orice comportament care poate implica un abuz de piață. De asemenea, statele membre impun operatorilor pieței reglementate să furnizeze fără întârziere informațiile pertinente autorității competente în materie de investigații și urmăriri în justiție privind abuzurile de piață pe piețele reglementate și să acorde acesteia întregul sprijin necesar pentru investigarea și urmărirea în justiție a abuzurilor de piață comise în sistemele pieței reglementate sau prin intermediul acestora.
Articolul 57
Dispoziții privind mecanismele de contraparte centrală, de compensare și de decontare
(1) Statele membre nu împiedică piețele reglementate să convină cu o contraparte centrală, o casă de compensare sau un sistem de decontare din alt stat membru mecanisme adecvate pentru organizarea compensării și/sau decontării tuturor sau a unei părți din tranzacțiile încheiate de participanții pe piață în cadrul sistemelor lor.
(2) Autoritatea competentă a unei piețe reglementate poate interzice apelarea la o contraparte centrală, la o casă de compensare și/sau la un sistem de decontare din alt stat membru doar în cazul în care poate dovedi că această interdicție este necesară pentru a menține funcționarea ordonată a pieței reglementate respective și ținând seama de condițiile impuse pentru sistemele de decontare la articolul 39 alineatul (2).
Pentru a evita repetarea nejustificată a controalelor, autoritatea competentă ține seama de supervizarea și supravegherea sistemului de compensare și de decontare deja efectuate de către băncile centrale naționale în calitate de supervizori ai sistemelor de compensare și de decontare sau de către alte autorități de supraveghere competente în ceea ce privește aceste sisteme.
Articolul 58
Lista piețelor reglementate
Fiecare stat membru întocmește o listă a piețelor reglementate pentru care este stat membru de origine și transmite această listă celorlalte state membre și AEVMP. Fiecare modificare a acestei liste presupune o comunicare similară. AEVMP publică o listă a tuturor piețelor reglementate pe site-ul său internet și asigură actualizarea acesteia.
TITLUL IV
LIMITELE POZIȚIILOR, VERIFICĂRI ȘI RAPORTARE
Articolul 59
Limitele pozițiilor și verificări
(1) Statele membre se asigură că piețele reglementate și operatorii de MTF-uri și OTF-uri care admit la tranzacționare sau tranzacționează instrumente financiare derivate pe mărfuri aplică limite cu privire la valoarea contractelor sau a pozițiilor pe care orice membru sau participant al piețelor le poate încheia sau deține într-o anumită perioadă de timp ▐ pentru:
(a) |
a menține lichiditatea; |
(b) |
a preveni abuzul de piață; |
(c) |
a sprijini condițiile de decontare și de cotație ordonată ; |
(ca) |
a promova convergența dintre prețurile instrumentelor derivate în luna livrării și prețurile la vedere pentru marfa subiacentă, fără a aduce atingere descoperirii prețurilor pe piața mărfii subiacente; |
(cb) |
a preveni crearea de poziții de distorsionare a pieței . |
Limitele menționate la primul paragraf se aplică atât contractelor decontate fizic, cât și celor decontate în numerar, sunt transparente și nediscriminatorii, specificând persoanele cărora li se aplică și eventualele excepții și ținând seama de natura și componența participanților la piață, precum și de modul în care aceștia utilizează contractele admise la tranzacționare. Acestea specifică praguri cantitative clare, precum numărul maxim de poziții nete pe care o persoană le poate accesa sau deține pentru o anumită perioadă de timp , ținând seama de caracteristicile pieței instrumentelor derivate, inclusiv lichiditatea acesteia, și ale pieței de mărfuri subiacente, inclusiv modele de producție, de consum și de transport către piață. Ele nu se aplică pozițiilor care reduc, de o manieră măsurabilă obiectiv, riscurile legate direct de activitățile comerciale.
(1a) Pentru pozițiile care reduc, de o manieră măsurabilă obiectiv, riscurile legate direct de activitățile comerciale se introduce un sistem de verificare a pozițiilor. Verificarea poziției se face de către piețele reglementate și de operatorii MTF-urilor și OTF-urilor după cum urmează:
(a) |
membrii și participanții la piețele reglementate, MTF-uri și OTF-uri trebuie să raporteze locului de tranzacționare respectiv detaliile pozițiilor lor, în conformitate cu articolul 60 alineatul (2); |
(b) |
piețele reglementate și operatorii de MTF-uri și OTF-uri pot solicita membrilor și participanților informații privind toate documentele relevante pentru volumul sau scopul unei poziții sau ale unei expuneri contractate prin intermediul instrumentelor financiare derivate pe mărfuri; |
(c) |
în urma analizei informațiilor obținute în conformitate cu literele (a) și (b), piețele reglementate și operatorii de MTF-uri și OTF-uri le pot solicita membrilor și participanților lor afectați să ia măsuri în vederea diminuării poziției sau expunerii la instrumentele financiare derivate pe mărfuri sau a eliminării poziției sau expunerii respective sau pot lua ei înșiși măsuri în acest sens, atunci când acest lucru este necesar pentru a asigura integritatea și funcționarea ordonată a piețelor respective; |
(d) |
în urma analizei informațiilor obținute în conformitate cu literele (a) și (b), dacă măsurile de la litera (c) nu sunt adecvate, piețele reglementate și operatorii de MTF-uri și OTF-uri pot restrânge posibilitățile membrilor sau ale participanților lor de a încheia un contract derivat pe mărfuri, printre altele, prin introducerea de limite suplimentare nediscriminatorii privind pozițiile pe care membrii sau participanții la piețe le pot deține într-o anumită perioadă, atunci când acest lucru este necesar pentru a asigura realizarea obiectivelor menționate la alineatul (1) sau integritatea și funcționarea ordonată a piețelor respective; |
(e) |
piețele reglementate, MTF-urile și OTF-urile informează autoritățile competente, în conformitate cu alineatul (2), în legătură cu informațiile obținute și măsurile adoptate în conformitate cu literele (b)-(d); |
(f) |
autoritățile competente agregă datele primite de la diversele locuri de tranzacționare și, dacă este cazul, solicită membrilor și participanților la piață să își reducă poziția agregată în conformitate cu alineatul (3). |
(1b) Piețele reglementate și operatorii de MTF-uri și OTF-uri care admit la tranzacționare sau tranzacționează instrumente derivate pe mărfuri pot impune măsuri suplimentare în legătură cu contractele sau pozițiile pentru care se stabilesc limite în conformitate cu alineatul (1), dacă acest lucru este necesar pentru a asigura integritatea și funcționarea ordonată a piețelor afectate. Autoritățile competente pot prevedea, de asemenea, ca piețele reglementate și operatorii de MTF-uri și OTF-uri care admit la tranzacționare sau tranzacționează instrumente derivate pe mărfuri să impună astfel de măsuri suplimentare dacă acest lucru este necesar pentru a asigura integritatea și funcționarea ordonată a piețelor afectate.
(2) Piețele reglementate, MTF-urile și OTF-urile îi notifică autorității competente detaliile privind limitele pozițiilor sau verificările . Autoritatea competentă comunică aceste informații AEVMP, care publică și menține pe site-ul său internet o bază de date care prezintă pe scurt limitele pozițiilor în vigoare.
(2a) AEVMP analizează periodic datele primite în conformitate cu alineatul (2) de la prezentul articol și cu articolul 60 alineatele (1) și (1a) și evaluează dacă sunt necesare măsuri în legătură cu pozițiile care reduc, de o manieră măsurabilă obiectiv, riscurile direct legate de activitățile comerciale, altele decât cele prevăzute la alineatul (1) de la prezentul articol, pentru a asigura integritatea și funcționarea ordonată a piețelor afectate;
Dacă estimează că sunt necesare astfel de măsuri, AEVMP prezintă Comisiei un raport justificat în care prezintă măsurile propuse și motivele pentru care sunt necesare, raport pe care îl transmite fără întârziere Parlamentului European și Consiliului.
(3) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili limitele menționate la alineatul (1) și a defini mai clar verificarea poziției menționată la alineatul (1a), în special limitele valorii contractelor sau ale poziției nete pe care o persoană le poate încheia sau deține într-o anumită perioadă, metodele pentru calcularea pozițiilor deținute de persoane în mod direct sau indirect, modalitățile pentru aplicarea limitelor respective, inclusiv poziția agregată în toate locurile de tranzacționare, și criteriile pe baza cărora să se stabilească dacă o poziție poate fi inclusă în categoria celor care reduc direct riscurile legate de activitățile comerciale.
Limitele , care diferențiază, de asemenea, între categoriile de participanți la piață, și verificarea pozițiilor țin seama de condițiile menționate la alineatele (1) și (1a) și de regulile care au fost stabilite de piețele reglementate, de MTF-uri și de OTF-uri.
În urma unei consultări publice, AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (57).
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Limitele și verificarea pozițiilor stabilite în standardele tehnice de reglementare prevalează, de asemenea, asupra oricăror măsuri impuse de autoritățile competente în conformitate cu articolul 72 litera (g) din prezenta directivă.
(4) Autoritățile competente nu impun limite ▐ mai restrictive decât cele adoptate în conformitate cu alineatul (3), decât în cazuri excepționale în care acestea sunt justificate în mod obiectiv și proporționate ținând seama de lichiditatea pieței specifice și de funcționarea ordonată a pieței. Restricțiile sunt valabile o perioadă inițială care nu depășește șase luni de la data publicării lor pe site-ul internet al autorității competente pertinente. O asemenea restricție poate fi reînnoită pentru perioade suplimentare care nu depășesc șase luni fiecare, dacă motivele cărora li se datorează restricția se mențin în continuare. Dacă nu este reînnoită după perioada de șase luni, restricția expiră automat.
Atunci când adoptă limite mai restrictive decât cele adoptate în conformitate cu alineatul (3), autoritățile competente notifică AEVMP. Notificarea include o justificare a limitelor mai restrictive. În termen de 24 de ore, AEVMP emite un aviz în care precizează dacă, în opinia sa, măsura este necesară în cazul excepțional respectiv. Avizul se publică pe site-ul internet al AEVMP.
În cazul în care o autoritate competentă impune limite contrare unui aviz al AEVMP, autoritatea respectivă publică imediat pe site-ul său internet o notificare prin care explică în amănunt motivele care stau la baza deciziei sale.
Articolul 60
Raportarea poziției pe categorii de traderi
(1) Statele membre se asigură că piețele reglementate, MTF-urile și OTF-urile care admit la tranzacționare sau tranzacționează instrumente derivate pe mărfuri sau certificate de emisii ori instrumente derivate pe acestea:
(a) |
fac public un raport săptămânal cu pozițiile agregate deținute de diferitele categorii de traderi pentru diferitele instrumente financiare tranzacționate pe platformele lor în conformitate cu alineatul (3) și comunică raportul autorității competente și AEVMP ; |
(b) |
pun la dispoziția autorității competente, la cerere, o defalcare completă a pozițiilor oricărui sau tuturor membrilor sau participanților la piață, inclusiv orice poziții deținute în contul clienților lor. |
Obligațiile stabilite la litera (a) se aplică doar atunci când atât numărul traderilor, cât și pozițiile lor deschise pentru un anumit instrument financiar depășesc pragurile minime.
(1a) Statele membre se asigură că societățile de investiții care tranzacționează instrumente derivate pe mărfuri sau certificate de emisii ori instrumente derivate pe acestea în afara unui loc de tranzacționare pun la dispoziția autorității competente, la cerere, o defalcare completă a pozițiilor lor, în conformitate cu articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] și, dacă este cazul, cu articolul 8 din Regulamentul (UE) nr. 1227/2011 [REMIT].
(2) Pentru a permite publicarea menționată la alineatul (1) litera (a), statele membre impun ca membrii și participanții piețelor reglementate, MTF-urilor și OTF-urilor să raporteze locului de tranzacționare respectiv detaliile pozițiilor lor în timp real, inclusiv orice poziții deținute în contul clienților lor.
(3) Membrii, participanții și clienții lor sunt clasificați ca traderi de către piața reglementată, MTF-uri sau OTF-uri în funcție de natura activității lor principale, ținând seama de orice autorizații aplicabile, într-una dintre următoarele categorii:
(a) |
societăți de investiții, în sensul definiției din Directiva 2004/39/CE sau instituții de credit, în sensul definiției din Directiva 2006/48/CE; |
(b) |
fonduri de investiții, fie un organism de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM), în sensul definiției din Directiva 2009/65/CE, fie un administrator de fond de investiții alternativ, în sensul definiției din Directiva 2011/61/UE; |
(c) |
alte instituții financiare, inclusiv întreprinderi de asigurare și întreprinderi de reasigurare, în sensul definiției din Directiva 2009/138/CE, și instituții pentru furnizarea de pensii ocupaționale, în sensul definiției din Directiva 2003/41/CE; |
(d) |
întreprinderi comerciale; |
(e) |
în cazul certificatelor de emisii sau al instrumentelor derivate pe acestea, operatori cărora le revin obligații de conformitate în temeiul Directivei 2003/87/CE. |
Rapoartele menționate la alineatul (1) litera (a) specifică numărul de poziții lungi și scurte pe categorii de traderi, modificările suferite de acestea de la raportul anterior, procentajul reprezentat de fiecare categorie în cadrul totalului pozițiilor deschise și numărul de traderi din fiecare categorie.
Rapoartele menționate la alineatul (1) litera (a) și la alineatul (1a) fac diferența între:
(a) |
pozițiile identificate drept poziții care reduc, de o manieră măsurabilă obiectiv, riscurile legate direct de activitățile comerciale; și |
(b) |
alte poziții. |
(4) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formatul rapoartelor menționate la alineatul (1) litera (a) și la alineatul (1a) și conținutul informațiilor care trebuie prezentate în conformitate cu alineatul (2).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (58) .
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu ▐ articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
În cazul certificatelor de emisii sau al instrumentelor derivate pe acestea, raportarea nu aduce atingere obligațiilor de conformitate în temeiul Directivei 2003/87/CE.
(4a) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a specifica măsurile prin care să se impună ca toate rapoartele menționate la alineatul (1) litera (a) să fie trimise AEVMP într-un anumit moment din săptămână, pentru a fi publicate în mod centralizat de aceasta din urmă.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (58).
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(5) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94 privind măsuri pentru specificarea pragurilor menționate la alineatul (1) ultimul paragraf și pentru rafinarea categoriilor de membri, participanți sau clienți menționate la alineatul (3).
▐
(5a) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a specifica măsurile prin care să se impună ca toate rapoartele menționate la alineatul (1) litera (a) să fie trimise AEVMP într-un anumit moment din săptămână, pentru a fi publicate în mod centralizat de aceasta din urmă.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (58).
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
TITLUL V
SERVICII DE RAPORTARE A DATELOR
SECȚIUNEA 1
PROCEDURI DE AUTORIZARE PENTRU FURNIZORII DE SERVICII DE RAPORTARE A DATELOR
Articolul 61
Cerința de autorizare
(1) Statele membre impun ca furnizarea de servicii de raportare a datelor descrisă în anexa I secțiunea D ca ocupație sau activitate obișnuită să facă obiectul autorizării prealabile în conformitate cu dispozițiile prezentei secțiuni. O astfel de autorizație este acordată de autoritatea competentă a statului membru de origine desemnată în conformitate cu articolul 69.
(2) Prin derogare de la alineatul (1), statele membre permit oricărui operator de piață să exploateze serviciile de raportare a datelor ale unui mecanism aprobat de publicare (APA), ale unui furnizor de sisteme centralizate de raportare (CTP) și ale unui mecanism aprobat de raportare (ARM), cu condiția să fie verificată în prealabil conformitatea lor cu dispozițiile prezentului titlu. Aceste servicii se includ în autorizația lor.
(3) Statele membre țin un registru cu toți furnizorii de servicii de raportare a datelor. Registrul este accesibil publicului și conține informații privind serviciile pentru care este autorizat furnizorul de servicii de raportare a datelor. Registrul se actualizează în mod regulat. Fiecare autorizație se notifică AEVMP.
AEVMP întocmește o listă a tuturor furnizorilor de servicii de raportare a datelor din Uniunea Europeană . Lista conține informații privind serviciile pentru care este autorizat fiecare furnizor de servicii de raportare a datelor și se actualizează în mod regulat. AEVMP publică lista respectivă pe site-ul său internet și asigură actualizarea acesteia.
În cazul în care o autoritate competentă a retras o autorizație în conformitate cu articolul 64, respectiva retragere se publică în listă timp de cinci ani.
Articolul 62
Domeniul de aplicare al autorizației
(1) Statul membru de origine se asigură că autorizația precizează serviciul de raportare a datelor pe care furnizorul de servicii de raportare a datelor este autorizat să îl furnizeze. Un furnizor de servicii de raportare a datelor care dorește să își extindă activitatea la alte servicii de raportare a datelor depune o cerere de extindere a autorizației sale.
(2) Autorizația este valabilă în întreaga Uniune Europeană și îi permite unui furnizor de servicii de raportare a datelor să furnizeze în întreaga Uniune Europeană serviciile pentru care a fost autorizat.
Articolul 63
Proceduri de aprobare și de respingere a cererilor de autorizare
(1) Autoritatea competentă nu acordă autorizația înainte de a se asigura pe deplin că solicitantul îndeplinește toate cerințele prevăzute de dispozițiile adoptate în temeiul prezentei directive.
(2) Furnizorul de servicii de raportare a datelor prezintă toate informațiile, inclusiv un program de activitate care precizează, printre altele, tipurile de servicii avute în vedere și structura organizatorică necesare pentru a-i permite autorității competente să se asigure că furnizorul de servicii de raportare a datelor a instituit, cu ocazia autorizării inițiale, toate măsurile necesare pentru respectarea obligațiilor care îi revin în temeiul dispozițiilor prezentului titlu.
(3) Solicitantul este informat, în termen de șase luni de la prezentarea unei cereri complete, dacă autorizația îi este acordată sau nu.
(4) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili:
(a) |
informațiile care trebuie furnizate autorităților competente în temeiul alineatului (2), inclusiv programul de activitate; |
(b) |
informațiile incluse în notificările realizate în temeiul articolului 65 alineatul (4). |
AEVMP înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare menționate în primul paragraf până la […] (59) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(5) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formulare standard, modele și proceduri pentru notificarea sau furnizarea de informații prevăzute la alineatul (2) și la articolul 65 alineatul (4).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (60) .
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 64
Retragerea autorizației
Autoritatea competentă poate retrage autorizația eliberată unui furnizor de servicii de raportare a datelor în cazul în care furnizorul:
(a) |
nu utilizează autorizația în termen de 12 luni, renunță în mod expres la autorizație sau nu a furnizat servicii de raportare a datelor în ultimele șase luni, în afara cazurilor în care statul membru respectiv prevede caducitatea autorizației în asemenea cazuri; |
(b) |
a obținut autorizația prin declarații false sau prin orice altă modalitate incorectă; |
(c) |
nu mai îndeplinește condițiile în temeiul cărora a fost acordată autorizația; |
(d) |
a încălcat grav sau sistematic dispozițiile prezentei directive. |
Articolul 65
Cerințe privind organul de conducere al unui furnizor de servicii de raportare a datelor
(1) ▐ Membrii organului de conducere al oricărui furnizor de servicii de raportare a datelor au în orice moment o reputație suficient de bună, posedă suficiente cunoștințe, competențe și experiență și dedică suficient timp pentru îndeplinirea sarcinilor lor.
Organul de conducere posedă, în ansamblul său, cunoștințele, competențele și experiența adecvate pentru a putea înțelege activitățile furnizorului de servicii de raportare a datelor. ▐ Fiecare membru al organului de conducere acționează cu onestitate, integritate și independență de spirit pentru a evalua și contesta în mod eficace deciziile conducerii superioare.
În cazul în care un operator de piață dorește să obțină autorizația de exploatare a unui APA, a unui CTP sau a unui ARM, iar membrii organului de conducere al APA, CTP sau ARM sunt aceiași ca membrii organului de conducere al pieței reglementate, se consideră că persoanele respective îndeplinesc cerința stabilită la primul paragraf.
(2) Până la […] (61), AEVMP elaborează orientări pentru evaluarea caracterului adecvat al membrilor organului de conducere descris la alineatul (1), ținând seama de diferitele roluri și funcții îndeplinite de aceștia, precum și de necesitatea de a se evita conflictele de interese dintre membrii organului de conducere și utilizatorii APA-ului, CTP-ului sau ai ARM-ului.
(2a) Fără a aduce atingere sistemelor de drept ale statelor membre, acestea se asigură că, dacă există suspiciuni că un membru al consiliului de administrație a încălcat dispozițiile prezentei directive sau ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] sau a comis o infracțiune legată de chestiuni care intră sub incidența prezentei directive sau a Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR], acesta poate face în mod personal obiectul unor proceduri penale și civile.
(3) Statele membre impun furnizorului de servicii de raportare a datelor să notifice autorității competente toți membrii organului său de conducere și orice schimbare a componenței acestuia, împreună cu toate informațiile necesare pentru a aprecia dacă entitatea respectă alineatul (1) al prezentului articol.
(4) Organul de conducere al unui furnizor de servicii de raportare a datelor poate asigura faptul că entitatea este administrată corect și prudent și într-un mod care promovează integritatea pieței și interesele clienților săi.
(5) Autoritatea competentă refuză autorizarea dacă nu este convinsă că persoana sau persoanele care vor conduce efectiv activitatea furnizorului de servicii de raportare a datelor au o reputație suficient de bună sau dacă există motive obiective și demonstrabile de a crede că schimbările propuse privind organul de conducere al furnizorului ar risca să compromită administrarea corectă și prudentă a acestuia și luarea în seamă în mod corespunzător a intereselor clienților săi și a integrității pieței.
SECȚIUNEA 2
CONDIȚII PENTRU APA-URI
Articolul 66
Cerințe organizatorice
(1) Statul membru de origine impune unui APA să aibă instituite politici și măsuri adecvate pentru a face publice informațiile necesare în temeiul articolelor 19 și 20 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] pe cât posibil, din punct de vedere tehnic, în timp real, în condiții comerciale rezonabile. Informațiile sunt puse la dispoziție gratuit, la 15 minute după publicarea fiecărei tranzacții. Statul membru de origine impune ca APA-ul să poată disemina în mod eficient și consecvent aceste informații, într-un mod care să asigure accesul rapid și nediscriminatoriu la informații și într-un format care să faciliteze consolidarea informațiilor cu date similare din alte surse.
(1a) Informațiile publicate de APA în conformitate cu alineatul (1) includ, cel puțin, următoarele detalii:
(a) |
identificatorul instrumentului financiar; |
(b) |
prețul la care a fost încheiată tranzacția; |
(c) |
volumul tranzacției; |
(d) |
ora tranzacției; |
(e) |
ora la care a fost raportată tranzacția; |
(f) |
unitatea de preț a tranzacției; |
(g) |
locul de tranzacționare sau internalizatorul sistematic unde a fost executată tranzacția sau, altfel, codul „OTC” (extrabursier); |
(h) |
dacă este cazul, un indicator care să arate că tranzacția a făcut obiectul unor condiții specifice. |
(2) Statul membru de origine impune ca APA să aplice și să mențină măsuri administrative eficace destinate să prevină conflictele de interese cu clienții săi. În special, un APA care este și operator de piață sau societate de investiții tratează toate informațiile colectate în mod nediscriminatoriu și aplică și menține măsuri corespunzătoare pentru a separa diferitele funcții aferente activității sale.
(3) Statul membru de origine impune ca APA-ul să aibă instituite mecanisme de securitate solide destinate să garanteze securitatea mijloacelor de transmitere a informațiilor, să reducă la minimum riscul de corupere a datelor și de acces neautorizat și să prevină scurgerile de informații înainte de publicare. APA-ul menține resurse adecvate și are instalate dispozitive de backup pentru a oferi și menține serviciile sale în orice moment.
(4) Statul membru de origine impune ca APA-ul să aibă instituite sisteme care pot, în mod eficace, să verifice integralitatea rapoartelor de tranzacționare, să identifice omisiunile și erorile evidente și să solicite retransmiterea eventualelor rapoarte eronate.
(5) Pentru a asigura armonizarea consecventă a alineatului (1), AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili formate comune, standarde de date și măsuri tehnice care să faciliteze consolidarea informațiilor după cum se menționează la alineatul (1).
AEVMP înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare menționate în primul paragraf până la […] (62) .
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(6) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94 prin care să clarifice conceptul de „condiții comerciale rezonabile” în legătură cu publicarea informațiilor menționate la alineatul (1).
(7) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94, care să specifice:
(a) |
mijloacele prin care un APA poate respecta obligația referitoare la informații menționată la alineatul (1); |
(b) |
conținutul informațiilor publicate în temeiul alineatului (1). |
SECȚIUNEA 3
CONDIȚII PENTRU CTP
Articolul 67
Cerințe organizatorice
(1) Statul membru de origine impune unui CTP să aibă instituite politici și măsuri adecvate pentru a colecta informațiile făcute publice în conformitate cu articolele 5 și 19 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR], pentru a le consolida într-un flux de date electronic continuu și pentru a pune informațiile la dispoziția publicului pe cât posibil, din punct de vedere tehnic, în timp real, în condiții comerciale rezonabile, incluzând cel puțin următoarele detalii:
(a) |
identificatorul instrumentului financiar; |
(b) |
prețul la care a fost încheiată tranzacția; |
(c) |
volumul tranzacției; |
(d) |
ora tranzacției; |
(e) |
ora la care a fost raportată tranzacția; |
(f) |
unitatea de preț a tranzacției; |
(g) |
locul de tranzacționare sau internalizatorul sistematic unde a fost executată tranzacția sau, altfel, codul „OTC” (extrabursier); |
(ga) |
dacă este cazul, sistemul de tranzacționare automat care a generat tranzacția; |
(h) |
dacă este cazul, un indicator care să arate că tranzacția a făcut obiectul unor condiții specifice. |
Informațiile sunt puse la dispoziție gratuit, la 15 minute după publicarea fiecărei tranzacții. Statul membru de origine impune ca CTP-ul să poată disemina în mod eficient și consecvent aceste informații, într-un mod care să asigure accesul rapid și nediscriminatoriu la informații și în formate care să fie ușor accesibile și utilizabile de către participanții la piață.
(2) Statul membru de origine impune unui CTP să aibă instituite politici și măsuri adecvate pentru a colecta informațiile făcute publice în conformitate cu articolele 9 și 20 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR], pentru a le consolida într-un flux de date electronic continuu și pentru a pune următoarele informații la dispoziția publicului pe cât posibil, din punct de vedere tehnic, în timp real, în condiții comerciale rezonabile, incluzând cel puțin următoarele detalii:
(a) |
identificatorul sau caracteristicile de identificare ale instrumentului financiar; |
(b) |
prețul la care a fost încheiată tranzacția; |
(c) |
volumul tranzacției; |
(d) |
ora tranzacției; |
(e) |
ora la care a fost raportată tranzacția; |
(f) |
unitatea de preț a tranzacției; |
(g) |
locul de tranzacționare sau internalizatorul sistematic unde a fost executată tranzacția sau, altfel, codul „OTC” (extrabursier); |
(h) |
dacă este cazul, un indicator care să arate că tranzacția a făcut obiectul unor condiții specifice. |
Informațiile sunt puse la dispoziție gratuit, la 15 minute după publicarea fiecărei tranzacții. Statul membru de origine impune ca CTP-ul să poată disemina în mod eficient și consecvent aceste informații, într-un mod care să asigure accesul rapid și nediscriminatoriu la informații și în formate general acceptate, interoperabile și ușor accesibile și utilizabile de către participanții la piață.
(3) Statul membru de origine impune ca CTP-ul să se asigure că datele furnizate sunt consolidate cel puțin de la toate piețele reglementate, MTF-urile, OTF-urile și APA-urile și pentru instrumentele financiare specificate prin actele delegate în temeiul alineatului (8) litera (c).
(4) Statul membru de origine impune ca CTP-ul să aplice și să mențină măsuri administrative eficace destinate să prevină conflictele de interese. În special, un operator de piață sau un APA care exploatează și un sistem centralizat de raportare tratează toate informațiile colectate în mod nediscriminatoriu și aplică și menține măsuri corespunzătoare pentru a separa diferitele funcții aferente activității sale.
(5) Statul membru de origine impune ca CTP-ul să aibă instituite mecanisme de securitate solide destinate să garanteze securitatea mijloacelor de transmitere a informațiilor și să reducă la minimum riscul de corupere a datelor și de acces neautorizat. Statul membru de origine impune ca CTP-ul să mențină resurse adecvate și să aibă instalate dispozitive de backup pentru a oferi și menține serviciile sale în orice moment.
(6) Pentru a asigura armonizarea consecventă a alineatelor (1) și (2), AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a stabili formate și standarde de date pentru informațiile care trebuie publicate în conformitate cu articolele 5, 9, 19 și 20 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR], incluzând identificatorul instrumentului, prețul, cantitatea, ora tranzacției, unitatea de preț, identificatorul locului de tranzacționare și indicatori pentru condițiile specifice la care a fost supusă tranzacția, precum și măsuri tehnice care promovează o diseminare eficientă și consecventă a informațiilor într-un mod care să asigure faptul că sunt ușor accesibile și utilizabile de către participanții la piață, astfel cum se menționează la alineatele (1) și (2), identificând inclusiv servicii suplimentare pe care CTP-ul le-ar putea realiza pentru a spori eficiența pieței.
AEVMP înaintează Comisiei proiectele de standarde tehnice de reglementare menționate la primul paragraf până la […] (63) în ceea ce privește informațiile publicate în conformitate cu articolele 5 și 19 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] și până la […] (64) în ceea ce privește informațiile publicate în conformitate cu articolele 9 și 20 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR].
Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(7) Comisia adoptă acte delegate în conformitate cu articolul 94 privind măsuri prin care să clarifice conceptul de „condiții comerciale rezonabile” în legătură cu furnizarea accesului la fluxurile de date menționate la alineatele (1) și (2).
(8) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate în conformitate cu articolul 94 privind măsuri care să specifice:
(a) |
mijloacele prin care CTP-ul poate respecta obligația referitoare la informații menționată la alineatele (1) și (2); |
(b) |
conținutul informațiilor publicate în temeiul alineatelor (1) și (2); |
(c) |
▐ instrumentele financiare ale căror date trebuie incluse în fluxul de date; |
(d) |
alte mijloace pentru asigurarea faptului că datele publicate de diferiți CTP sunt consecvente și permit reprezentarea comprehensivă și trimiterea încrucișată la alte date similare din alte surse , precum și agregarea la nivelul Uniunii Europene . |
Articolul 67a
Baza de date centralizată unică
(1) Până la […] (65), AEVMP prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comisiei un aviz privind disponibilitatea unor informații post-tranzacționare de înaltă calitate făcute publice în conformitate cu articolele 5 și 19 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] într-o formă consolidată care să cuprindă întreaga piață, în conformitate cu standarde de utilizare ușoară și cu costuri rezonabile.
(2) În cazul în care AEVMP consideră că informațiile post-tranzacționare făcute publice în conformitate cu articolele 5 și 19 nu sunt disponibile sau de înaltă calitate sau nu cuprind întreaga piață, AEVMP emite un aviz negativ.
(3) În termen de trei luni de la emiterea unui aviz negativ emis în conformitate cu alineatul (2), Comisia adoptă un act delegat în conformitate cu articolul 94 conținând măsuri care prevăd înființarea unei entități unice care operează un sistem centralizat de raportare pentru informațiile post-tranzacționare făcute publice în conformitate cu articolele 5 și 19.
(4) Până la […] (66), AEVMP prezintă Parlamentului European, Consiliului și Comisiei un aviz privind disponibilitatea unor informații post-tranzacționare de înaltă calitate făcute publice în conformitate cu articolele 9 și 20 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] într-o formă consolidată care să cuprindă întreaga piață, în conformitate cu standarde de utilizare ușoară și cu costuri rezonabile.
(5) În cazul în care AEVMP consideră că informațiile post-tranzacționare făcute publice în conformitate cu articolele 9 și 20 nu sunt disponibile sau de înaltă calitate sau nu cuprind întreaga piață, AEVMP emite un aviz negativ.
(6) În termen de trei luni de la emiterea unui aviz negativ emis în conformitate cu alineatul (5), Comisia adoptă un act delegat în conformitate cu articolul 94 conținând măsuri care prevăd înființarea unei entități unice care operează un sistem centralizat de raportare pentru informațiile post-tranzacționare făcute publice în conformitate cu articolele 9 și 20.
SECȚIUNEA 4
CONDIȚII PENTRU ARM-URI
Articolul 68
Cerințe organizatorice
(1) Statul membru de origine impune unui ARM să aibă instituite politici și măsuri adecvate pentru a raporta informațiile necesare în temeiul articolului 23 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] cât mai rapid posibil și nu mai târziu de încheierea zilei lucrătoare următoare. Aceste informații se raportează în conformitate cu cerințele stabilite la articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR], în condiții comerciale rezonabile.
(2) Statul membru de origine impune ca ARM-ul să aplice și să mențină măsuri administrative eficace destinate să prevină conflictele de interese cu clienții săi. În special, un ARM care este și operator de piață sau societate de investiții tratează toate informațiile colectate în mod nediscriminatoriu și aplică și menține măsuri corespunzătoare pentru a separa diferitele funcții aferente activității sale.
(3) Statul membru de origine impune ca ARM-ul să aibă instituite mecanisme de securitate solide destinate să garanteze securitatea mijloacelor de transmitere a informațiilor, să reducă la minimum riscul de corupere a datelor și de acces neautorizat și să prevină scurgerile de informații ▐. Statul membru de origine impune ca ARM-ul să mențină resurse adecvate și să aibă instalate dispozitive de backup pentru a oferi și menține serviciile sale în orice moment.
(4) Statul membru de origine impune ca ARM-ul să aibă instituite sisteme care pot, în mod eficace, să verifice integralitatea rapoartelor de tranzacționare, să identifice omisiunile și erorile evidente și să solicite retransmiterea eventualelor rapoarte eronate.
(5) Comisia adoptă , prin acte delegate în conformitate cu articolul 94, măsuri prin care să clarifice conceptul de „condiții comerciale rezonabile” în legătură cu raportarea informațiilor menționate la alineatul (1).
TITLUL VI
AUTORITĂȚI COMPETENTE
CAPITOLUL I
DESEMNARE, COMPETENȚE ȘI PROCEDURI PRIVIND CĂILE DE ATAC
Articolul 69
Desemnarea autorităților competente
(1) Fiecare stat membru desemnează autoritățile competente care trebuie să îndeplinească fiecare dintre atribuțiile prevăzute în temeiul diferitelor dispoziții ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] și ale prezentei directive. Statele membre comunică identitatea autorităților competente responsabile cu îndeplinirea atribuțiilor respective Comisiei, AEVMP și autorităților competente ale celorlalte state membre și le informează, de asemenea, în legătură cu orice repartizare a atribuțiilor menționate anterior.
(2) Autoritățile competente menționate la alineatul (1) sunt autorități publice, fără a se aduce atingere unei eventuale delegări a sarcinilor lor către alte entități, în cazurile în care această posibilitate este prevăzută în mod expres la articolul 29 alineatul (4).
Nicio delegare de sarcini către alte entități decât autoritățile menționate la alineatul (1) nu se poate referi la exercitarea autorității publice și nici la utilizarea de competențe discreționare de decizie. Statele membre impun autorităților competente ca, înainte de a proceda la delegare, să ia toate măsurile rezonabile pentru a se asigura că delegatarii potențiali au capacitățile și resursele necesare pentru executarea efectivă a tuturor sarcinilor și că delegarea se înscrie în mod imperativ într-un cadru clar definit și documentat, care reglementează exercitarea sarcinilor delegate și care enunță sarcinile ce trebuie îndeplinite și condițiile în care acestea trebuie executate. Aceste condiții presupun o clauză care constrânge entitatea respectivă să acționeze și să se organizeze astfel încât să evite orice conflict de interese și să se asigure că informațiile obținute în exercitarea sarcinilor delegate nu sunt utilizate în mod neloial sau într-un mod care poate afecta concurența. Autorității sau autorităților competente desemnate în conformitate cu alineatul (1) le revine, în ultimă instanță, responsabilitatea de a se asigura de respectarea prezentei directive și a măsurilor sale de aplicare.
Statele membre informează Comisia, AEVMP și autoritățile competente ale celorlalte state membre în legătură cu orice acord încheiat în privința delegării de sarcini, inclusiv în legătură cu condițiile exacte care reglementează această delegare.
(3) AEVMP publică o listă a autorităților competente menționate la alineatele (1) și (2) pe site-ul său internet și asigură actualizarea acesteia.
Articolul 70
Cooperare între autoritățile din același stat membru
În cazul în care un stat membru desemnează mai multe autorități competente pentru a aplica o dispoziție a prezentei directive sau a Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] , rolurile acestora sunt clar definite și acestea cooperează strâns.
Fiecare stat membru impune ca aceeași cooperare să aibă loc între autoritățile competente în sensul prezentei directive sau al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] și autoritățile competente însărcinate, în statul membru respectiv, cu supravegherea instituțiilor de credit și a altor instituții financiare, a fondurilor de pensii, a OPCVM, a intermediarilor de asigurări și reasigurări și a întreprinderilor de asigurări.
Statele membre impun autorităților competente să facă schimb de orice informații esențiale sau pertinente pentru exercitarea funcțiilor și sarcinilor lor.
Articolul 71
Competențe pe care trebuie să le aibă autoritățile competente
(1) Autoritățile competente sunt învestite cu toate competențele de supraveghere și de investigare necesare pentru exercitarea funcțiilor lor. În limitele prevăzute de cadrul legislativ intern, acestea exercită competențele respective:
(a) |
direct sau în colaborare cu alte autorități; |
(b) |
sub responsabilitatea lor prin delegare către entități cărora sarcinile le-au fost delegate în conformitate cu articolul 69 alineatul (2); sau |
(c) |
prin sesizarea autorităților judiciare competente. |
(2) Competențele menționate la alineatul (1) sunt exercitate în conformitate cu dreptul intern și cuprind cel puțin următoarele drepturi:
(a) |
de a avea acces la orice document care ar fi pertinent pentru executarea sarcinilor de supraveghere, oricare ar fi forma lui , inclusiv la înregistrările prevăzute la articolul 16 alineatul (7), și de a primi o copie a acestuia; |
(b) |
de a solicita furnizarea de informații de la orice persoană și, în cazul în care este necesar, de a convoca și audia orice persoană pentru a obține informații; |
(c) |
de a proceda la inspecții la fața locului; |
(ca) |
de a efectua evaluări prin metoda clientului misterios; |
(d) |
de a solicita înregistrările telefonice și ale schimburilor informatice existente sau înregistrări echivalente menționate la articolul 16 alineatul (7) deținute de societățile de investiții, în cazul în care există o suspiciune rezonabilă că aceste înregistrări legate de obiectul inspecției ar putea fi relevante pentru a dovedi o încălcare de către societatea de investiții a obligațiilor care îi revin în temeiul prezentei directive; aceste înregistrări privesc însă doar conținutul comunicării de care sunt legate în cazul în care comunicarea înregistrărilor respectă garanțiile de protecție a datelor în vigoare în temeiul legislației Uniunii sau naționale ; |
(da) |
de a dispune înghețarea și/sau punerea sub sechestru a activelor; |
(e) |
de a solicita interzicerea temporară a exercitării activității profesionale; |
(f) |
de a cere auditorilor autorizați ai societăților de investiții și ai piețelor reglementate să furnizeze informații; |
(g) |
de a transmite un caz în vederea urmăririi penale; |
(h) |
de a autoriza auditorii sau experții să efectueze verificări sau investigații; |
(i) |
de a solicita furnizarea de informații oricărei persoane, inclusiv toată documentația relevantă, privind dimensiunea și scopul unei poziții sau ale unei expuneri generate prin intermediul unui instrument derivat pe mărfuri și orice active sau pasive de pe piața subiacentă. |
(3) Dacă o solicitare prevăzută la alineatul (2) litera (d) din prezentul articol vizând înregistrări ale unor convorbiri telefonice sau schimburi de date sub forma prevăzută la articolul 16 alineatul (7) necesită o autorizație din partea unei autorități judiciare în conformitate cu normele naționale, se solicită această autorizație. O astfel de autorizație poate fi solicitată și ca măsură de precauție.
(4) Prelucrarea datelor cu caracter personal colectate în decursul exercitării competențelor de supraveghere și investigare în temeiul prezentului articol se realizează în conformitate cu Directiva 95/46/CE.
Articolul 72
Remedii la care trebuie să aibă acces autoritățile competente
Autorităților competente li se pun la dispoziție toate remediile de supraveghere necesare pentru exercitarea funcțiilor lor. În limitele prevăzute de cadrul legislativ intern, acestea dispun cel puțin de următoarele competențe care pot fi exercitate în modurile prevăzute la articolul 71 alineatul (1):
(a) |
impun stoparea oricărei practici sau a oricărui comportament contrar dispozițiilor Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] și dispozițiilor adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei directive și abținerea de la repetarea practicii sau comportamentului respectiv; |
(b) |
dispun înghețarea și/sau punerea sub sechestru a activelor; |
(c) |
adoptă orice tip de măsură necesară pentru a se asigura că societățile de investiții și piețele reglementate continuă să respecte cerințele legale; |
(d) |
impun suspendarea unui instrument financiar de la tranzacționare; |
(e) |
impun retragerea unui instrument financiar de la tranzacționare, fie pe o piață reglementată, fie prin orice alt mecanism de tranzacționare; |
(f) |
solicită oricărei persoane care a furnizat informații în conformitate cu articolul 71 alineatul (2) litera (i) să ia ulterior măsuri pentru a diminua poziția sau expunerea; |
(g) |
limitează capacitatea oricărei persoane sau categorii de persoane de a încheia tranzacții cu contracte derivate pe mărfuri, inclusiv prin introducerea de limite nediscriminatorii privind pozițiile sau numărul de asemenea contracte derivate per activ suport pe care le poate tranzacționa o categorie de persoane în decursul unei anumite perioade de timp, atunci când este necesar pentru a se asigura integritatea și funcționarea ordonată a piețelor afectate; |
(h) |
emit anunțuri publice ; |
(ha) |
solicită plata unei compensații sau luarea de alte măsuri reparatorii pentru a remedia pierderile financiare sau alte daune suferite de un investitor ca urmare a unei practici sau a unui comportament ce încalcă dispozițiile prezentei directive sau ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR]. |
(hb) |
suspendă introducerea pe piață sau vânzarea de produse de investiții atunci când sunt îndeplinite condițiile de la articolul 32 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] sau atunci când societatea de investiții nu a elaborat sau aplicat un proces eficace de aprobare a produselor sau a încălcat în alt fel articolul 16 alineatul (3) din prezenta directivă; |
(hc) |
dispune îndepărtarea unei persoane fizice din consiliul de administrație al unei societăți de investiții sau al unui operator de piață. |
Articolul 73
Sancțiuni administrative
(1) Statele membre se asigură că autoritățile lor competente pot adopta măsurile și sancțiunile administrative adecvate în cazul în care nu au fost respectate dispozițiile Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] sau dispozițiile naționale adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei directive și se asigură că aceste măsuri și sancțiuni sunt aplicate. Statele membre se asigură că aceste măsuri sunt eficiente, proporționate și cu efect de descurajare.
(2) Statele membre se asigură că, atunci când există obligații care se aplică societăților de investiții și operatorilor de piață, în caz de încălcare a acestora, membrilor organului de conducere al societăților de investiții și operatorilor de piață, precum și oricărei persoane fizice sau juridice care, conform dreptului național, este responsabilă pentru o încălcare, li se pot aplica măsuri și sancțiuni administrative.
(3) Statele membre furnizează anual AEVMP informații agregate cu privire la toate măsurile și sancțiunile administrative aplicate în conformitate cu alineatele (1) și (2). AEVMP publică aceste informații într-un raport anual.
(4) În cazul în care a făcut publică o măsură sau o sancțiune administrativă, autoritatea competentă raportează în același timp acest lucru către AEVMP.
(5) Dacă sancțiunea publicată se referă la o societate de investiții autorizată în conformitate cu prezenta directivă, AEVMP adaugă o trimitere la sancțiunea publicată în registrul societăților de investiții înființat în temeiul articolului 5 alineatul (3).
(5a) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare privind procedurile și formatele pentru transmiterea informațiilor menționate la prezentul articol.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (67).
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 74
Publicarea sancțiunilor
Statele membre prevăd că autoritatea competentă publică fără întârziere orice sancțiune sau măsură aplicată pentru încălcarea dispozițiilor Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] sau a dispozițiilor naționale adoptate pentru punerea în aplicare a prezentei directive, inclusiv informații privind tipul și natura încălcării și identitatea persoanelor responsabile pentru aceasta, în afară de cazul în care această publicare ar pune în mod serios în pericol piețele financiare. În cazul în care publicarea ar aduce un prejudiciu disproporționat părților implicate, autoritățile competente publică sancțiunile fără a indica identitatea persoanelor responsabile.
Articolul 75
Nerespectarea cerinței de autorizare și alte încălcări
(1) Statele membre se asigură că actele cu putere de lege sau actele administrative prevăd sancțiuni în ceea ce privește :
(a) |
furnizarea sau exercitarea de servicii sau activități de investiții ca ocupație sau activitate obișnuită în mod profesional fără obținerea autorizației, în încălcarea articolului 5; |
(b) |
obținerea, direct sau indirect, a unei participații calificate într-o societate de investiții sau majorarea, direct sau indirect, a unei asemenea participații calificate într-o societate de investiții, având ca rezultat faptul că ponderea drepturilor de vot sau a capitalului deținut ar atinge sau depăși 20 %, 30 % sau 50 % sau astfel încât societatea de investiții să devină filiala sa („proiectul de achiziție”), fără a notifica în scris autoritățile competente ale societății de investiții în care achizitorul dorește să obțină sau să majoreze o participație calificată, în încălcarea articolului 11 alineatul (1) primul paragraf. |
(c) |
dispunerea, direct sau indirect, de o participație calificată într-o societate de investiții sau reducerea unei participații calificate astfel încât ponderea drepturilor de vot sau a capitalului deținut ar scădea sub 20 %, 30 % sau 50 % sau astfel încât societatea de investiții ar înceta să mai fie o filială, fără a notifica în scris autoritățile competente, în încălcarea articolului 11 alineatul (1) al doilea paragraf; |
(d) |
o societate de investiții a obținut o autorizație prin declarații false sau prin orice altă modalitate incorectă, în încălcarea articolului 8 litera (b); |
(e) |
o societate de investiții nu respectă cerințele aplicabile organului de conducere conform articolului 9 alineatul (1); |
(f) |
organul de conducere al unei societăți de investiții nu își îndeplinește îndatoririle care îi revin conform articolului 9 alineatul (6); |
(g) |
o societate de investiții, atunci când află de orice achiziții sau cesiuni de participații la capitalul lor care fac ca participațiile să depășească sau să scadă sub unul dintre pragurile menționate la articolul 11 alineatul (1), nu informează autoritățile competente cu privire la respectivele achiziții sau cesiuni, în încălcarea articolului 11 alineatul (3) primul paragraf. |
(h) |
o societate de investiții nu transmite, cel puțin o dată pe an, autorității competente numele acționarilor și al membrilor care dețin participații calificate și dimensiunile acestor participații, în încălcarea articolului 11 alineatul (3) al doilea paragraf. |
(i) |
o societate de investiții nu are instituită o cerință organizatorică impusă în conformitate cu dispozițiile naționale de punere în aplicare a articolelor 16 și 17; |
(j) |
o societate de investiții nu identifică, nu previne, nu gestionează și nu divulgă conflictele de interese în conformitate cu dispozițiile naționale de punere în aplicare a articolului 23; |
(k) |
un MTF sau un OTF nu stabilește reguli, proceduri și măsuri sau nu respectă instrucțiunile în conformitate cu dispozițiile naționale de punere în aplicare a articolelor 18, 19 și 20; |
(l) |
o societate de investiții încalcă ▐ obligația de a furniza informații sau rapoarte clienților și obligațiile privind evaluarea caracterului adecvat și corespunzător în conformitate cu dispozițiile naționale de punere în aplicare a articolelor 24 și 25; |
(m) |
o societate de investiții acceptă sau primește taxe, comisioane sau alte beneficii pecuniare, în încălcarea dispozițiilor naționale de punere în aplicare a articolului 19 alineatele (5) și (6); |
(n) |
o societate de investiții se află ▐ în situația de a nu obține cel mai bun rezultat posibil pentru clienți atunci când execută ordine și nu ia măsuri în conformitate cu dispozițiile naționale de punere în aplicare a articolului 27 și a articolului 28; |
(o) |
exploatarea unei piețe reglementate fără obținerea autorizației, în încălcarea articolului 47; |
(p) |
organul de conducere al unui operator de piață nu își îndeplinește îndatoririle care îi revin conform articolului 48 alineatul (6); |
(q) |
o piață reglementată sau un operator de piață nu are instituite măsuri, sisteme, reguli și proceduri și nu are suficiente resurse financiare în conformitate cu dispozițiile naționale de punere în aplicare a articolului 50; |
(r) |
o piață reglementată sau un operator de piață nu are instituite sisteme, proceduri, măsuri și reguli sau nu furnizează acces la date în conformitate cu dispozițiile naționale de punere în aplicare a articolului 51 sau nu pune în aplicare regimul de pasuri de cotare prevăzut la articolul 51a ; |
(ra) |
organul de conducere al unui furnizor de servicii de raportare a datelor nu își îndeplinește îndatoririle care îi revin conform articolului 65; |
(rb) |
un APA, CTP sau ARM nu îndeplinește cerințele organizatorice care îl privesc în conformitate cu articolele 66, 67 sau 68; |
(s) |
o piață reglementată, un operator de piață sau o societate de investiții încalcă ▐ obligația de a publica informații conform articolului 3, 5, 7 sau 9 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]; |
(t) |
o societate de investiții încalcă ▐ obligația de a publica informații conform articolelor 13, 17, 19 și 20 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]; |
(u) |
o societate de investiții încalcă ▐ obligația de a raporta autorităților competente tranzacțiile în conformitate cu articolul 23 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]; |
(v) |
o contraparte financiară și o contraparte nefinanciară nu tranzacționează instrumente derivate în cadrul unor locuri de tranzacționare în conformitate cu articolul 24 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]; |
(w) |
o contraparte centrală nu acordă acces la serviciile sale de compensare în conformitate cu articolul 28 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]; |
(x) |
o piață reglementată, un operator de piață sau o societate de investiții nu acordă acces la informațiile sale privind tranzacțiile în conformitate cu articolul 29 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]; |
(y) |
o persoană cu drepturi de proprietate asupra unor valori de referință nu acordă acces la o valoare de referință în conformitate cu articolul 30 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR]; |
(z) |
o societate de investiții introduce pe piață, distribuie sau vinde instrumente financiare sau realizează un tip de activitate financiară sau adoptă o practică în încălcarea interdicțiilor sau restricțiilor impuse conform articolului 31 sau 32 din Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] ; |
(za) |
o persoană fizică care face parte din organul de conducere al unui operator de piață sau al unei societăți de investiții cunoaște încălcările menționate în prezentul alineat și decide să nu le raporteze autorității competente. |
(2) Statele membre se asigură că, în cazurile menționate la alineatul (1), actele cu putere de lege sau actele administrative prevăd sancțiunile și măsurile administrative care pot fi aplicate , inclusiv cel puțin următoarele:
(a) |
o declarație publică în care se indică persoana fizică sau juridică și natura încălcării; |
(b) |
un ordin prin care i se cere persoanei fizice sau juridice să înceteze comportamentul respectiv și să se abțină de la repetarea comportamentului respectiv; |
(c) |
în cazul unei societăți de investiții, retragerea autorizației instituției în conformitate cu articolul 8; |
(d) |
sancționarea oricărui membru al organului de conducere al societății de investiții sau a oricărei alte persoane fizice considerate responsabile prin interzicerea temporară sau permanentă a exercitării de funcții de conducere în societăți de investiții; |
(da) |
o interdicție temporară privind apartenența sau participarea societății de investiții la o piață reglementată, la MTF-uri sau la OTF-uri; |
(e) |
în cazul unei persoane juridice, sancțiuni administrative pecuniare de până la 15 % din cifra de afaceri anuală totală a persoanei juridice în exercițiul financiar precedent; în cazul în care persoana juridică este o filială a unei întreprinderi-mamă, cifra de afaceri anuală totală aplicabilă este cifra de afaceri anuală totală rezultată din conturile consolidate ale întreprinderii-mamă principale din exercițiul financiar precedent; |
(f) |
în cazul unei persoane fizice, sancțiuni administrative pecuniare de până la 10 000 000 EUR sau, în statele membre în care euro nu este moneda oficială, echivalentul în moneda națională la data intrării în vigoare a prezentei directive; |
(g) |
sancțiuni administrative pecuniare egale cu de până la zece ori valoarea beneficiului rezultat din încălcare, în cazul în care beneficiul poate fi determinat. |
▐
(2a) Statele membre pot împuternici autoritățile competente să impună tipuri suplimentare de sancțiuni sau să impună sancțiuni care depășesc cuantumurile menționate la alineatul (2) literele (e), (f) și (g), cu condiția ca acestea să îndeplinească condițiile prevăzute la articolul 76.
(2b) Statele membre împuternicesc autoritățile competente să impună sancțiuni eficace, proporționale și disuasive pentru încălcările dispozițiilor prezentei directive și ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] care nu sunt menționate la alineatul (1).
Articolul 76
Aplicarea efectivă a sancțiunilor
(1) Statele membre se asigură că, atunci când stabilesc tipul sancțiunilor sau măsurilor administrative și nivelul sancțiunilor administrative pecuniare, autoritățile competente iau în considerare toate circumstanțele relevante, inclusiv:
(a) |
gravitatea și durata încălcării; |
(b) |
gradul de responsabilitate al persoanei fizice sau juridice responsabile; |
(c) |
capacitatea financiară a persoanei fizice sau juridice responsabile, indicată de cifra de afaceri totală a persoanei juridice responsabile sau de venitul anual al persoanei fizice responsabile; |
(d) |
importanța profiturilor obținute sau a veniturilor rezultate din evitarea pierderilor de către persoana fizică sau juridică responsabilă, în măsura în care acestea pot fi determinate; |
(e) |
pierderile suferite de terți ca urmare a încălcării, în măsura în care acestea pot fi determinate; |
(f) |
măsura în care persoana fizică sau juridică responsabilă cooperează cu autoritatea competentă; |
(g) |
încălcări anterioare comise de persoana fizică sau juridică responsabilă. |
(2) Până la […] (68) , AEVMP emite orientări adresate autorităților competente în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 cu privire la tipurile de măsuri și de sancțiuni administrative și la nivelul sancțiunilor administrative pecuniare.
(2a) Prezentul articol nu aduce atingere competențelor autorităților competente de a iniția proceduri penale sau de a impune sancțiuni penale în cazul în care legislația națională le conferă acest drept. Sancțiunile penale impuse sunt luate în calcul atunci când se stabilește tipul și nivelul unei sancțiuni administrative aplicate în plus.
Articolul 77
Raportarea încălcărilor
(1) Statele membre se asigură că autoritățile competente instituie mecanisme eficace pentru a încuraja raportarea către autoritățile competente a încălcărilor potențiale și reale ale dispozițiilor Regulamentului …/… (MiFIR) și ale dispozițiilor naționale de punere în aplicare a prezentei directive.
Măsurile respective includ cel puțin:
(a) |
proceduri specifice pentru primirea rapoartelor și urmărirea acestora; |
(b) |
protecție adecvată pentru angajații instituțiilor financiare care denunță încălcări comise în cadrul instituției financiare , inclusiv anonimitatea, dacă este cazul ; |
(c) |
protecția datelor cu caracter personal ale persoanei care raportează încălcarea, precum și ale persoanei juridice suspectate că este responsabilă de încălcare, în conformitate cu principiile stabilite în Directiva 95/46/CE. |
(2) Statele membre impun instituțiilor financiare să dispună de proceduri adecvate pentru raportarea de către angajați a încălcărilor, la nivel intern, printr-un canal de comunicare specific.
(2a) Este interzis ca regulile de confidențialitate să împiedice un angajat să denunțe încălcările comise în cadrul instituției financiare. Orice informație care contribuie la dovedirea încălcărilor comise în cadrul instituției financiare nu mai este considerată ca fiind confidențială și divulgarea cu bună-credință a acestei informații nu implică în niciun fel răspunderea persoanelor care au făcut-o publică.
▐
Articolul 79
Dreptul la o cale de atac
(1) Statele membre se asigură că orice decizie luată în temeiul dispozițiilor Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] sau în temeiul actelor cu putere de lege sau al actelor administrative adoptate în conformitate cu prezenta directivă este justificată în mod corespunzător și poate face obiectul dreptului la o cale de atac în fața unei instanțe judecătorești. Dreptul la o cale de atac în fața unei instanțe judecătorești se aplică și în cazul în care nu s-a luat nicio hotărâre în privința unei cereri de autorizare care cuprinde toate informațiile necesare, în termen de șase luni de la depunerea sa.
(2) Statele membre prevăd că unul sau mai multe dintre organismele următoare, în conformitate cu dreptul intern, pot, de asemenea, intenta, în interesul consumatorilor și în conformitate cu dreptul intern, o acțiune în fața instanțelor judecătorești sau a autorităților administrative competente pentru a asigura aplicarea Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] și a dispozițiilor interne de punere în aplicare a prezentei directive:
(a) |
organismele publice sau reprezentanții lor; |
(b) |
organizațiile de consumatori care au un interes legitim în protejarea consumatorilor; |
(c) |
organizațiile profesionale care au un interes legitim să acționeze pentru protejarea membrilor lor. |
Articolul 80
Mecanismul extrajudiciar de soluționare a reclamațiilor investitorilor
(1) Statele membre asigură instituirea de proceduri eficiente și eficace privind reclamațiile și căile de atac care să permită soluționarea extrajudiciară a litigiilor în materie de consum referitoare la serviciile de investiții și la serviciile auxiliare furnizate de societățile de investiții, apelând, după caz, la organisme existente. Statele membre se asigură totodată că toate societățile de investiții aderă la unul sau mai multe organisme care aplică aceste proceduri de reclamație și căi de atac.
(2) Statele membre se asigură că aceste organisme cooperează activ cu organismele omoloage din alte state membre în vederea soluționării litigiilor transfrontaliere.
(3) Autoritățile competente informează AEVMP în legătură cu procedurile de reclamație și căile de atac menționate la alineatul (1) care există în cadrul jurisdicțiilor lor.
AEVMP publică o listă a tuturor mecanismelor extrajudiciare pe site-ul său internet și asigură actualizarea acesteia.
Articolul 81
Secretul profesional
(1) Statele membre se asigură că autoritățile competente, orice persoană care lucrează sau a lucrat pentru autoritățile competente sau pentru entitățile delegatare ale sarcinilor acestora în conformitate cu articolul 69 alineatul (2), precum și auditorii sau experții mandatați de autoritățile competente respectă secretul profesional. Aceștia nu divulgă nicio informație confidențială pe care au primit-o în exercitarea funcțiilor lor, decât într-o formă rezumată sau agregată care împiedică identificarea individuală a societăților de investiții, a operatorilor de piață, a piețelor reglementate sau a oricărei alte persoane, fără a se aduce atingere cerințelor dreptului penal național sau celorlalte dispoziții ale prezentei directive sau ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] .
(2) În cazul în care o societate de investiții, un operator de piață sau o piață reglementată a fost declarată în stare de faliment sau este lichidată forțat, informațiile confidențiale care nu privesc terțe părți pot fi divulgate în cadrul unor proceduri civile sau comerciale, cu condiția să fie necesare în derularea procedurii.
(3) Fără a aduce atingere cerințelor dreptului penal național, autoritățile competente, organismele sau persoanele fizice sau juridice altele decât autoritățile competente care primesc informații confidențiale în temeiul prezentei directive sau al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] le pot utiliza doar în executarea sarcinilor lor și pentru exercitarea funcțiilor lor, în cazul autorităților competente, în cadrul domeniului de aplicare al prezentei directive sau al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] sau, în cazul altor autorități, organisme sau persoane fizice sau juridice, în scopurile pentru care aceste informații le-au fost comunicate și/sau în cadrul procedurilor administrative și judiciare specific legate de exercitarea funcțiilor respective. Cu toate acestea, în cazul în care autoritatea competentă sau altă autoritate, organism sau persoană care comunică informația își exprimă consimțământul în acest sens, autoritatea care a primit informația o poate utiliza în alte scopuri.
(4) Orice informație confidențială primită, schimbată sau transmisă în temeiul prezentei directive sau al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] este supusă cerințelor secretului profesional prevăzute de prezentul articol. Cu toate acestea, prezentul articol nu împiedică autoritățile competente să transmită sau să facă schimb de informații confidențiale în conformitate cu prezenta directivă sau cu Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] și cu alte directive sau regulamente aplicabile în special societăților de investiții, instituțiilor de credit, fondurilor de pensii, OPCVM-urilor, intermediarilor de asigurări și reasigurări, întreprinderilor de asigurare, piețelor reglementate sau operatorilor de piață sau altfel cu acordul autorității competente, al unei alte autorități, al unui alt organism sau al unei alte persoane fizice sau juridice care a comunicat informațiile respective.
(5) Prezentul articol nu împiedică autoritățile competente să transmită sau să facă schimb, în conformitate cu dreptul intern, de informații confidențiale pe care nu le-au primit de la o autoritate competentă a altui stat membru.
Articolul 82
Relațiile cu auditorii
(1) Statele membre prevăd cel puțin că orice persoană autorizată în temeiul celei de-a opta Directive 84/253/CEE a Consiliului din 10 aprilie 1984 privind autorizarea persoanelor care răspund de controlul legal al documentelor contabile (69), care îndeplinesc într-o societate de investiții sarcina prevăzută la articolul 51 din a patra Directivă 78/660/CEE a Consiliului din 25 iulie 1978 privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale (70), la articolul 37 din Directiva 83/349/CEE sau la articolul 73 din Directiva 2009/65/CE sau orice altă sarcină prevăzută de lege, este obligată să semnaleze fără întârziere autorităților competente orice fapt sau orice decizie privind întreprinderea respectivă, de care a luat cunoștință în exercitarea sarcinii respective și care ar putea:
(a) |
constitui o încălcare gravă a actelor cu putere de lege sau a actelor administrative care stabilesc condițiile autorizării sau care reglementează în mod expres exercitarea activității societăților de investiții; |
(b) |
compromite continuitatea funcționării societății de investiții respective; |
(c) |
motiva un refuz de certificare a conturilor sau formularea de rezerve. |
Persoana menționată anterior este obligată, de asemenea, să semnaleze orice fapt sau decizie de care a luat cunoștință în îndeplinirea uneia dintre sarcinile menționate la primul paragraf într-o întreprindere care are legături strânse cu societatea de investiții în care se achită de sarcina respectivă.
(2) Divulgarea cu bună credință autorităților competente, de către persoanele autorizate în sensul Directivei 84/253/CEE, a oricărui fapt sau a oricărei decizii menționate la alineatul (1) nu constituie o încălcare a clauzelor contractuale sau a dispozițiilor legale care restricționează comunicarea de informații și nu antrenează în niciun fel răspunderea acestor persoane.
CAPITOLUL II
COOPERAREA DINTRE AUTORITĂȚILE COMPETENTE DIN STATELE MEMBRE ȘI CU AEVMP
Articolul 83
Obligația de cooperare
(1) Autoritățile competente din diferite state membre cooperează între ele de fiecare dată când acest lucru este necesar pentru îndeplinirea sarcinilor care le revin în temeiul prezentei directive sau al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] , utilizând competențele care le sunt conferite ▐ de prezenta directivă, de Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] sau de dreptul intern.
Autoritățile competente acordă asistență autorităților competente ale celorlalte state membre. În special, autoritățile competente fac schimb de informații și cooperează în cadrul investigațiilor sau al activităților de supraveghere.
Pentru a facilita și a accelera cooperarea și, în special, schimbul de informații, statele membre desemnează o autoritate competentă unică, pentru a servi ca punct de contact în sensul prezentei directive și al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] . Statele membre comunică Comisiei, AEVMP și celorlalte state membre numele autorităților însărcinate să primească cererile de schimb de informații sau de cooperare în temeiul prezentului alineat. AEVMP publică o listă a acestor autorități pe site-ul său internet și asigură actualizarea acesteia.
(2) În cazul în care, ținând seama de situația piețelor valorilor mobiliare în statul membru gazdă, activitățile unei piețe reglementate, ale unui MTF sau ale unui OTF care a instituit măsuri într-un stat membru gazdă au dobândit o importanță considerabilă pentru funcționarea piețelor valorilor mobiliare și protecția investitorilor în statul membru gazdă respectiv, autoritățile statelor membre de origine și gazdă competente în privința acestei piețe reglementate adoptă măsuri de cooperare proporționate.
(3) Statele membre adoptă măsurile administrative și organizatorice necesare pentru a facilita asistența prevăzută la alineatul (1).
Autoritățile competente își pot exercita competențele în scopul cooperării, inclusiv în cazul în care practicile care fac obiectul unei investigații nu reprezintă o încălcare a unei norme în vigoare în statul membru respectiv.
(4) În cazul în care autoritatea competentă are motive întemeiate să bănuiască faptul că anumite acte care încalcă dispozițiile prezentei directive sau ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] sunt comise sau au fost comise pe teritoriul unui alt stat membru de către entități care nu sunt supuse supravegherii sale, ea informează autoritatea competentă a celuilalt stat membru și AEVMP într-un mod cât mai detaliat posibil. Autoritatea competentă notificată adoptă măsurile necesare. Ea comunică rezultatele intervenției sale autorității competente care a informat-o și AEVMP și, în măsura posibilului, le comunică evoluțiile importante apărute între timp. Prezentul alineat nu aduce atingere competenței autorității competente notificatoare.
(5) Fără a aduce atingere alineatelor (1) și (4), autoritățile competente notifică AEVM și alte autorități competente detaliile:
(a) |
oricăror cereri diminuare a unei poziții sau expuneri în conformitate cu articolul 72 alineatul (1) litera (f); |
(b) |
oricăror limite privind capacitatea persoanelor de a încheia tranzacții privind instrumente în conformitate cu articolul 72 alineatul (1) litera (g). |
Notificarea include, acolo unde este relevant, detaliile cererii în conformitate cu articolul 72 alineatul (1) litera (f), inclusiv identitatea persoanei sau persoanelor cărora le era adresată și motivele aferente, precum și sfera de aplicare a limitelor introduse în conformitate cu articolul 72 alineatul (1) litera (g), inclusiv persoana sau categoriile de persoane vizate, instrumentele financiare aplicabile, orice măsuri cantitative sau praguri, precum numărul maxim de contracte sau poziții restante pe care le pot încheia persoanele înaintea atingerii unei limite, orice exceptări de la acestea și motivele aferente.
Notificările se fac cu cel puțin 24 de ore înainte de intrarea în vigoare planificată a acțiunilor sau măsurilor. În situații excepționale, o autoritate competentă poate efectua notificarea cu mai puțin de 24 de ore înainte de intrarea în vigoare a măsurii, atunci când nu este posibilă acordarea unui preaviz de 24 de ore.
Autoritatea competentă a unui stat membru care primește notificări în temeiul prezentului alineat poate lua măsuri în conformitate cu articolul 72 alineatul (1) litera (f) sau (g) în cazul în care s-a asigurat că măsura este necesară pentru a îndeplini obiectivul celeilalte autorități competente. Autoritatea competentă notifică de asemenea în conformitate cu prezentul alineat atunci când propune luarea de măsuri.
Atunci când o acțiune în temeiul literei (a) sau (b) se referă la produse energetice en gros, autoritatea competentă notifică, de asemenea, Agenția pentru cooperarea autorităților de reglementare din domeniul energiei instituită în temeiul Regulamentului (CE) nr. 713/2009.
(6) În ceea ce privește certificatele de emisii, autoritățile competente trebuie să coopereze cu organismele publice responsabile cu supravegherea piețelor de licitații și la vedere și cu autoritățile competente, administratorii de registre și alte organisme publice însărcinate cu supravegherea conformității în temeiul Directivei 2003/87/CE, pentru a se asigura că pot obține o imagine de ansamblu consolidată asupra piețelor certificatelor de emisii.
(7) Comisia este împuternicită să adopte acte delegate , după consultarea AEVMP, în conformitate cu articolul 94, privind măsuri de stabilire a criteriilor pe baza cărora funcționarea unei piețe reglementate într-un stat membru gazdă ar putea fi considerată ca având o importanță considerabilă pentru funcționarea piețelor valorilor mobiliare și pentru protecția investitorilor în statul membru gazdă respectiv.
(8) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formulare standard, modele și proceduri pentru măsurile de cooperare menționate la alineatul (2).
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (71) .
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 84
Cooperarea dintre autoritățile competente în contextul activităților de supraveghere și în vederea verificărilor și a investigațiilor la fața locului
(1) Autoritatea competentă a unui stat membru poate solicita cooperarea autorității competente a unui alt stat membru în cadrul unei activități de supraveghere sau în scopul unei verificări la fața locului sau în cadrul unei investigații. În cazul societăților de investiții care sunt membre la distanță ale unei piețe reglementate, autoritatea competentă a acestei piețe reglementate poate alege să li se adreseze direct, caz în care informează autoritatea competentă a statului membru de origine al membrului la distanță respectiv în legătură cu aceasta.
În cazul în care o autoritate competentă primește o cerere de verificare la fața locului sau de investigație, o onorează în cadrul competențelor sale:
(a) |
efectuând ea însăși verificarea sau investigația; permițând autorității solicitante să efectueze direct verificarea sau investigația; |
(b) |
permițând auditorilor sau experților să efectueze verificarea sau investigația. |
(2) În scopul realizării convergenței practicilor de supraveghere, AEVMP are posibilitatea de a participa la activitățile colegiilor de supraveghetori, inclusiv la verificări sau investigații la fața locului, efectuate în comun de două sau mai multe autorități competente în conformitate cu articolul 21 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(3) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de reglementare pentru a preciza informațiile pe care trebuie să le împărtășească autoritățile competente atunci când cooperează în cadrul activităților de supraveghere, al activităților de verificare la fața locului și al investigațiilor.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de reglementare până la […] (72). Se deleagă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de reglementare menționate la primul paragraf, în conformitate cu ▐ articolele 10-14 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(4) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare pentru a stabili formulare standard, modele și proceduri pentru cooperarea dintre autoritățile competente în cadrul activităților de supraveghere, al activităților de verificare la fața locului și al investigațiilor.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (72) .
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 85
Schimbul de informații
(1) Autoritățile competente ale statelor membre care au fost desemnate ca puncte de contact în sensul prezentei directive și al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] , în conformitate cu articolul 83 alineatul (1), își comunică reciproc fără întârziere informațiile necesare în scopul îndeplinirii misiunilor atribuite autorităților competente desemnate în conformitate cu articolul 69 alineatul (1) și prevăzute de dispozițiile adoptate în temeiul prezentei directive sau al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] .
Autoritățile competente care fac schimb de informații cu alte autorități competente în temeiul prezentei directive sau al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] pot preciza, în momentul comunicării, că informațiile respective nu pot fi divulgate fără acordul lor expres, caz în care aceste informații pot fi schimbate doar în scopurile pentru care autoritățile respective și-au dat acordul.
(2) Autoritatea competentă desemnată ca punct de contact poate transmite informațiile primite în temeiul alineatului (1) și al articolelor 82 și 92 către autoritățile prevăzute la articolul 74. Acestea transmit informațiile altor organisme sau persoane fizice sau juridice numai cu acordul expres al autorităților competente care le-au comunicat și doar în scopurile pentru care autoritățile competente și-au dat acordul, excepție făcând cazurile justificate în mod corespunzător. În aceste din urmă cazuri, punctul de contact informează de îndată omologul său care a trimis informațiile.
(3) Autoritățile menționate la articolul 74 și celelalte organisme sau persoane fizice sau juridice care primesc informații confidențiale în temeiul alineatului (1) din prezentul articol sau al articolelor 82 și 92 le pot utiliza numai în exercitarea funcțiilor lor, în special:
(a) |
pentru a verifica dacă sunt îndeplinite condițiile de începere a activității societăților de investiții și pentru a facilita monitorizarea, individuală sau consolidată, a condițiilor de exercitare a acestei activități, în special în ceea ce privește cerințele de adecvare a capitalului propriu prevăzute de Directiva 93/6/CEE, organizarea administrativă și contabilă și mecanismele de control intern; |
(b) |
pentru a monitoriza funcționarea corespunzătoare a locurilor de tranzacționare; |
(c) |
pentru a aplica sancțiuni; |
(d) |
în cadrul unui recurs administrativ împotriva unei decizii a autorităților competente; |
(e) |
în procesele intentate în conformitate cu articolul 79; |
(f) |
în cadrul mecanismului extrajudiciar de soluționare a reclamațiilor investitorilor prevăzut la articolul 80. |
(4) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare în vederea stabilirii de formulare standard, modele și proceduri pentru schimbul de informații.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (73).
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(5) Dispozițiile prezentului articol și dispozițiile articolelor 81 și 92 nu împiedică o autoritate competentă să transmită AEVMP, Comitetului european pentru risc sistemic, băncilor centrale, SEBC și BCE, care acționează în calitate de autorități monetare și, după caz, altor autorități publice însărcinate cu supervizarea sistemelor de plăți și de decontare informații confidențiale destinate îndeplinirii atribuțiilor acestora; de asemenea, nu li se interzice acestor autorități sau organisme să comunice autorităților competente orice informație de care acestea ar putea avea nevoie în scopul exercitării funcțiilor prevăzute în prezenta directivă sau în Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] .
Articolul 86
Medierea cu caracter obligatoriu
(1) Autoritățile competente pot sesiza AEVMP cu privire la situațiile în care a fost respinsă sau nu a primit răspuns într-un termen rezonabil o solicitare:
(-a) |
de cooperare în sensul articolului 83; |
(a) |
de efectuare a unei activități de supraveghere, a unei verificări la fața locului sau a unei investigații, astfel cum se prevede la articolul 84; de schimb de informații conform prevederilor de la articolul 85. |
(1a) De asemenea, autoritățile competente pot sesiza AEVMP cu privire la situații în care o autoritate competentă nu este de acord cu procedura sau cu conținutul unei măsuri sau cu lipsa de acțiune din partea unei autorități competente a unui alt stat membru în legătură cu dispozițiile prezentei directive sau ale Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR].
(2) În situațiile menționate la alineatul (1), AEVMP poate acționa în conformitate cu articolul 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, fără a aduce atingere posibilităților de a refuza o cerere de informații prevăzute la articolul 87 și posibilității AEVMP de a acționa în conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 87
Refuzul de a coopera
O autoritate competentă invitată să coopereze la o investigație, la o verificare la fața locului sau la o activitate de supraveghere în conformitate cu articolul 88 sau la un schimb de informații în conformitate cu articolul 85 nu poate refuza să dea curs acestei solicitări decât în cazul în care:
(-a) |
investigația, verificarea la fața locului, activitatea de supraveghere sau schimbul de informații în cauză riscă să afecteze suveranitatea, securitatea sau ordinea publică a statului membru în cauză; |
(a) |
a fost deja angajată o procedură judiciară pentru aceleași fapte și împotriva acelorași persoane în fața autorităților statului membru respectiv; |
(b) |
a fost deja adoptată o hotărâre definitivă pentru aceleași fapte și împotriva acelorași persoane în statul membru respectiv. |
În caz de refuz întemeiat pe aceste motive, autoritatea competentă căreia i-a fost adresată invitația de cooperare informează autoritatea competentă care a adresat invitația și AEVMP într-un mod cât mai detaliat.
Articolul 88
Consultarea înainte de acordarea unei autorizări
(1) Autoritatea competentă a celuilalt stat membru implicat este consultată înainte de acordarea unei autorizări unei societăți de investiții care este una dintre următoarele:
(a) |
o filială a unei societăți de investiții sau a unei instituții de credit autorizate în alt stat membru; |
(b) |
o filială a întreprinderii-mamă a unei societăți de investiții sau a unei instituții de credit autorizate în alt stat membru; |
(c) |
controlată de aceleași persoane fizice sau juridice care controlează o societate de investiții sau o instituție de credit autorizată în alt stat membru. |
(2) Autoritatea competentă a statului membru însărcinată cu supravegherea instituțiilor de credit sau a întreprinderilor de asigurări este consultată înainte de a se acorda o autorizație unei societăți de investiții care este:
(a) |
o filială a unei instituții de credit sau a unei întreprinderi de asigurări autorizate în Uniunea Europeană ; |
(b) |
o filială a întreprinderii-mamă a unei instituții de credit sau a unei întreprinderi de asigurări autorizate în Uniunea Europeană ; |
(c) |
controlată de aceeași persoană fizică sau juridică ce controlează o instituție de credit sau o întreprindere de asigurări autorizată în Uniunea Europeană . |
(3) Autoritățile competente menționate la alineatele (1) și (2) se consultă în special în scopul evaluării caracterului adecvat al acționarilor sau al membrilor și a reputației și experienței persoanelor care conduc efectiv activitatea și care sunt implicate în administrarea unei alte entități din același grup. Acestea își comunică reciproc orice informații care privesc caracterul adecvat al acționarilor sau al membrilor, precum și reputația și experiența persoanelor care conduc efectiv activitatea și care pot interesa celelalte autorități competente, în scopul eliberării unei autorizații sau al controlului permanent al respectării condițiilor de funcționare.
(4) AEVMP elaborează proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare în vederea stabilirii de formulare standard, modele și proceduri pentru consultarea altor autorități competente înainte de acordarea unei autorizații.
AEVMP înaintează Comisiei aceste proiecte de standarde tehnice de punere în aplicare până la […] (74) .
Se conferă Comisiei competența de a adopta standardele tehnice de punere în aplicare menționate la primul paragraf în conformitate cu articolul 15 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
Articolul 89
Competențele statelor membre gazdă
(1) Statele membre gazdă prevăd că autoritatea competentă poate solicita, în scopuri statistice, ca toate societățile de investiții care au sucursale pe teritoriul lor să le transmită rapoarte periodice privind activitatea acestor sucursale.
(2) În exercitarea responsabilităților conferite de prezenta directivă, statele membre gazdă prevăd că autoritatea competentă poate solicita sucursalelor societăților de investiții să furnizeze informațiile necesare pentru a monitoriza conformitatea lor cu standardele stabilite de statul membru gazdă care le sunt aplicabile pentru cazurile prevăzute la articolul 37 alineatul (8). Obligațiile astfel impuse acestor sucursale nu pot fi mai stricte decât cele pe care același stat membru le impune societăților stabilite pe teritoriul său pentru monitorizarea conformării acestora cu aceleași standarde.
Articolul 90
Măsuri de precauție care trebuie adoptate de statele membre gazdă
(1) În cazul în care autoritatea competentă a statului membru gazdă are motive clare și demonstrabile să estimeze că o societate de investiții care operează pe teritoriul său în temeiul libertății de a furniza servicii încalcă obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor adoptate în conformitate cu prezenta directivă sau că o societate de investiții care deține o sucursală pe teritoriul său încalcă obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor adoptate în conformitate cu prezenta directivă care nu conferă prerogative autorității competente a statului membru gazdă, ea comunică aceste aspecte autorității competente a statului membru de origine.
În cazul în care, în pofida măsurilor adoptate de autoritatea competentă a statului membru de origine sau din cauza faptului că aceste măsuri se dovedesc a fi inadecvate, societatea de investiții respectivă continuă să acționeze într-un mod care prejudiciază clar interesele investitorilor statului membru gazdă sau funcționarea ordonată a piețelor, se aplică următoarele:
(a) |
după ce a informat autoritatea competentă a statului membru de origine, autoritatea competentă a statului membru gazdă ia toate măsurile adecvate necesare pentru a proteja investitorii și pentru a menține buna funcționare a piețelor, ceea ce include posibilitatea de a împiedica societățile de investiții care încalcă normele să inițieze alte tranzacții pe teritoriul său. Comisia și AEVMP sunt informate fără întârziere cu privire la aceste măsuri; și |
(b) |
autoritatea competentă a statului membru gazdă poate sesiza AEVMP cu privire la chestiune, care poate acționa în conformitate cu competențele ce îi sunt atribuite în temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. |
(2) În cazul în care autoritățile competente ale statului membru gazdă constată că o societate de investiții având o sucursală pe teritoriul său nu respectă actele cu putere de lege sau actele administrative adoptate în acest stat în temeiul dispozițiilor prezentei directive care conferă prerogative autorităților competente ale statului membru gazdă, acestea impun societății respective să pună capăt acestei situații necorespunzătoare.
În cazul în care societatea de investiții în cauză nu adoptă dispozițiile necesare, autoritățile competente ale statului membru gazdă iau toate măsurile adecvate pentru ca societatea de investiții respectivă să pună capăt acestei situații necorespunzătoare. Natura acestor măsuri este comunicată autorităților competente ale statului membru de origine.
În cazul în care, în ciuda măsurilor luate de statul membru gazdă, societatea de investiții continuă să încalce actele cu putere de lege sau actele administrative menționate la primul paragraf care sunt în vigoare în statul membru gazdă, autoritatea competentă a statului membru gazdă, după ce a informat autoritatea competentă a statului membru de origine, ia toate măsurile adecvate necesare pentru a proteja investitorii și buna funcționare a piețelor. Comisia și AEVMP sunt informate fără întârziere cu privire la aceste măsuri.
În plus, autoritatea competentă a statului membru gazdă poate sesiza AEVMP cu privire la chestiune, care poate acționa în conformitate cu competențele ce îi sunt atribuite în temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(3) În cazul în care autoritatea competentă a statului membru gazdă a unei piețe reglementate, a unui MTF sau a unui OTF are motive clare și demonstrabile să estimeze că această piață reglementată, acest MTF sau acest OMF încalcă obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor adoptate în conformitate cu prezenta directivă, ea comunică acest lucru autorității competente a statului membru de origine al pieței reglementate respective sau a MTF-ului sau OTF-ului respectiv.
În cazul în care, în pofida măsurilor adoptate de autoritatea competentă a statului membru de origine sau din cauza faptului că aceste măsuri se dovedesc a fi inadecvate, piața reglementată sau MTF-ul continuă să acționeze într-un mod care prejudiciază clar interesele investitorilor statului membru gazdă sau funcționarea ordonată a piețelor, autoritatea competentă a statului membru gazdă, după ce a informat autoritatea competentă a statului membru de origine, ia toate măsurile adecvate necesare pentru a proteja investitorii și buna funcționare a piețelor, ceea ce include posibilitatea de a împiedica piața reglementată sau MTF-ul să își pună facilitățile la dispoziția participanților sau a membrilor la distanță stabiliți în statul membru gazdă. Comisia și AEVMP sunt informate fără întârziere cu privire la aceste măsuri.
În plus, autoritatea competentă a statului membru gazdă poate sesiza AEVMP cu privire la chestiune, care poate acționa în conformitate cu competențele ce îi sunt atribuite în temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010.
(4) Orice măsură luată în temeiul alineatelor (1), (2) sau (3) și care presupune sancțiuni sau restricții pentru activitățile unei societăți de investiții sau ale unei piețe reglementate este justificată în mod corespunzător și comunicată societății de investiții sau pieței reglementate respective.
Articolul 91
Cooperarea și schimbul de informații cu AEVMP în cadrul Sistemului european al supraveghetorilor financiari (SESF) și cu Sistemul European al Băncilor Centrale (SEBC)
(-1a) |
Autoritățile competente, ca parte la SESF, cooperează cu încredere și deplin respect reciproc în special la asigurarea fluxului de informații corespunzătoare și fiabile între ele și alte părți la SESF, în conformitate cu principiul cooperării loiale prevăzut la articolul 4 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană. |
(1) |
Autoritățile competente cooperează cu AEVMP în sensul prezentei directive, în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 1095/2010. |
(2) |
Autoritățile competente furnizează fără întârziere AEVMP toate informațiile necesare pentru îndeplinirea sarcinilor care îi revin în temeiul prezentei directive și al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] și în conformitate cu ▐ Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 și, după caz, oferă băncilor centrale din cadrul SEBC toate informațiile pertinente pentru îndeplinirea sarcinilor care le revin . |
Articolul 91a
Protecția datelor
În ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal întreprinsă de statele membre în cadrul prezentei directive și al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR], autoritățile competente aplică dispozițiile Directivei 95/46/CE și dispozițiile naționale de punere în aplicare a respectivei directive. În ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal de către AEVMP în cadrul prezentei directive și al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR], AEVMP respectă dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 45/2001.
Articolul 91b
Comitetul consultativ al AEVMP privind tranzacționarea de mare frecvență
Până la 30 iunie 2014, AEVMP instituie un comitet consultativ alcătuit din experți naționali pentru a stabili evoluțiile tranzacționării de mare frecvență care ar putea constitui manipulări ale piețelor cu scopul de:
(a) |
a îmbunătăți cunoștințele AEVMP privind tranzacționarea de mare frecvență; și |
(b) |
întocmirii unei liste a practicilor abuzive legate de tranzacționarea de înaltă frecvență, inclusiv introducerea și retragerea ordinelor fără intenția de a tranzacționa („spoofing”), inundarea pieței cu un volum mare de ordine („quote stuffing”) și introducerea de ordine pentru a crește prețul în direcția opusă („layering”), în sensul articolului 5 alineatul (1a) din Regulamentul (UE) nr. …/… [MAR]. |
Articolul 91c
Comitetul consultativ al AEVMP privind tehnologia de pe piețele financiare
Până la 30 iunie 2014, AEVMP instituie un comitet consultativ alcătuit din experți naționali pentru a stabili ce evoluții tehnologice de pe piețe ar putea constitui un abuz de piață sau o manipulare a pieței cu scopul de:
(a) |
a îmbunătăți cunoștințele AEVMP cu privire la strategiile de tranzacționare conexe noii tehnologii și la potențialul lor de abuz; |
(b) |
a completa lista practicilor abuzive practicile identificate deja care au legătură în mod specific cu strategiile de tranzacționare de înaltă frecvență; și |
(c) |
a evalua eficacitatea abordărilor diverselor locuri de tranzacționare în ceea ce privește gestionarea riscurilor asociate cu orice noi practici de tranzacționare. |
Ca urmare a evaluării prevăzute la primul paragraf litera (c), AEVMP elaborează orientări suplimentare privind cele mai bune practici de pe piețele financiare din Uniunea Europeană.
CAPITOLUL III
COOPERARE CU ȚĂRILE TERȚE
Articolul 92
Schimbul de informații cu țările terțe
(1) Statele membre și, în conformitate cu articolul 33 din Regulamentul (UE) nr. 1095/2010, AEVMP pot încheia acorduri de cooperare care prevăd schimbul de informații cu autoritățile competente din țări terțe, cu condiția ca informațiile comunicate să beneficieze de garanții ale secretului profesional cel puțin echivalente cu cele impuse în temeiul articolului 81. Acest schimb de informații trebuie să fie destinat îndeplinirii sarcinilor autorităților competente respective.
Transmiterea de date cu caracter personal unei țări terțe de către un stat membru se face în conformitate cu capitolul IV din Directiva 95/46/CE.
Transmiterea de date cu caracter personal unei țări terțe de către AEVMP se face în conformitate cu articolul 9 din Regulamentul (UE) nr. 45/2001.
De asemenea, statele membre și AEVMP pot încheia acorduri de cooperare care prevăd schimbul de informații cu autorități, organisme și persoane fizice sau juridice din țări terțe, însărcinate cu una sau mai multe din atribuțiile următoare:
(a) |
supravegherea instituțiilor de credit, a altor instituții financiare și a întreprinderilor de asigurări și supravegherea piețelor financiare; |
(b) |
procedurile de lichidare sau de faliment al societăților de investiții și alte proceduri similare; |
(c) |
efectuarea auditului legal al societăților de investiții și al altor instituții financiare, al instituțiilor de credit și al întreprinderilor de asigurări, în cadrul exercitării funcțiilor lor de supraveghere sau al exercitării funcțiilor lor în cazul administrării sistemelor de compensare; |
(d) |
supravegherea organismelor care intervin în procedurile de lichidare și de faliment ale societăților de investiții și în alte proceduri similare; |
(e) |
supravegherea persoanelor însărcinate cu auditul legal al conturilor întreprinderilor de asigurări, al instituțiilor de credit, al societăților de investiții și al altor instituții financiare; |
(f) |
supravegherea persoanelor care sunt active pe piețe de comercializare a certificatelor de emisii în scopul asigurării unei imagini de ansamblu consolidate asupra piețelor financiare și la vedere. |
Acordurile de cooperare menționate la al treilea paragraf pot fi încheiate numai dacă informațiile comunicate beneficiază de garanții ale secretului profesional cel puțin echivalente cu cele impuse în temeiul articolului 81. Acest schimb de informații este destinat îndeplinirii sarcinilor autorităților, organismelor sau persoanelor fizice sau juridice respective. În cazul în care un acord de cooperare implică transmiterea de date cu caracter personal de către un stat membru, acesta respectă capitolul IV din Directiva 95/46/CE și, în cazul în care AVEMP este implicată în transmiterea de date, Regulamentul (CE) nr. 45/2001.
(2) În cazul în care provin de la alt stat membru, informațiile pot fi divulgate doar cu acordul expres al autorității competente care le-a comunicat și, după caz, doar în scopurile pentru care aceasta și-a dat acordul. Aceeași dispoziție se aplică informațiilor comunicate de autoritățile competente ale țărilor terțe.
TITLUL VII
CAPITOLUL 1
ACTE DELEGATE
▐ Articolul 94
Exercitarea delegării de competențe
(1) Competența de a adopta acte delegate este conferită Comisiei în condițiile prevăzute în prezentul articol.
(2) Delegarea de competențe menționată la articolul 2 alineatul (3), articolul 4 alineatul (2) punctele 1, 3, 11, 12 și 27-33d, articolul 13 alineatul (1), articolul 16 alineatul (12), articolul 17 alineatul (6), articolul 23 alineatul (3), articolul 24 alineatul (8), articolul 25 alineatul (6), articolul 27 alineatul (7), articolul 28 alineatul (3), articolul 30 alineatul (5), articolul 32 alineatul (3), articolul 35 alineatul (8), articolul 44 alineatul (4), articolul 51 alineatul (7), articolul 52 alineatul (6), articolul 53 alineatul (4), articolul 60 alineatul (5), articolul 66 alineatele (6) și (7), 67 alineatele (7) și (8), articolul 67a alineatele (3) și (6), articolul 68 alineatul (5) și articolul 83 alineatul (7) se conferă Comisiei pe o perioadă nedeterminată de la … (75)
(3) Delegarea de competențe menționată la articolul 2 alineatul (3), articolul 4 alineatul (2) punctele 1, 3, 11, 12 și 27-33d, articolul 13 alineatul (1), articolul 16 alineatul (12), articolul 17 alineatul (6), articolul 23 alineatul (3), articolul 24 alineatul (8), articolul 25 alineatul (6), articolul 27 alineatul (7), articolul 28 alineatul (3), articolul 30 alineatul (5), articolul 32 alineatul (3), articolul 35 alineatul (8), articolul 44 alineatul (4), articolul 51 alineatul (7), articolul 52 alineatul (6), articolul 53 alineatul (4), articolul 60 alineatul (5), articolul 66 alineatele (6) și (7), 67 alineatele (7) și (8), articolul 67a alineatele (3) și (6), articolul 68 alineatul (5) și articolul 83 alineatul (7) poate fi revocată oricând de Parlamentul European sau de Consiliu. O decizie de revocare pune capăt delegării de competențe specificată în decizia respectivă. Decizia produce efecte din ziua care urmează datei publicării acesteia în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene sau de la o dată ulterioară menționată în decizie. Decizia nu aduce atingere actelor delegate care sunt deja în vigoare.
(4) De îndată ce adoptă un act delegat, Comisia îl notifică simultan Parlamentului European și Consiliului.
(5) Un act delegat adoptat în temeiul articolului 2 alineatul (3), al articolului 4 alineatul (2) punctele 1, 3, 11, 12 și 27-33d, al articolului 13 alineatul (1), al articolului 16 alineatul (12), al articolului 17 alineatul (6), al articolului 23 alineatul (3), al articolului 24 alineatul (8), al articolului 25 alineatul (6), al articolului 27 alineatul (7), al articolului 28 alineatul (3), al articolului 30 alineatul (5), al articolului 32 alineatul (3), al articolului 35 alineatul (8), al articolului 44 alineatul (4), al articolului 51 alineatul (7), al articolului 52 alineatul (6), al articolului 53 alineatul (4), al articolului 60 alineatul (5), al articolului 66 alineatele (6) și (7), 67 alineatele (7) și (8), al articolului 67a alineatele (3) și (6), al articolului 68 alineatul (5) și al articolului 83 alineatul (7) intră în vigoare numai în cazul în care nici Parlamentul European și nici Consiliul nu au formulat obiecțiuni în termen de trei luni de la notificarea acestuia către Parlamentul European și Consiliu sau în cazul în care, înaintea expirării termenului respectiv, Parlamentul European și Consiliul au informat Comisia că nu vor formula obiecțiuni. Acest termen se prelungește cu trei luni la inițiativa Parlamentului European sau a Consiliului.
CAPITOLUL 2
ACTE DE PUNERE ÎN APLICARE
Articolul 95
Comitet
(1) ▐ Comisia este asistată de Comitetul european pentru valori mobiliare instituit prin Decizia 2001/528/CE a Comisiei (76). Comitetul reprezintă un comitet în sensul definiției din Regulamentul (UE) nr. 182/2011 (77).
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011▐.
CAPITOLUL 3
DISPOZIȚII FINALE
Articolul 96
Rapoarte și revizuire
(1) Înainte de […] (78) și în urma consultării AEVMP, Comisia prezintă un raport Parlamentului European și Consiliului cu privire la:
(a) |
funcționarea sistemelor organizate de tranzacționare, ținând seama de experiențele acumulate de autoritățile competente în urma activității de supraveghere, numărul OTF-urilor autorizate în Uniunea Europeană și cota lor de piață , analizându-se în special dacă sunt necesare modificări ale definiției OTF-urilor și dacă gama de instrumente incluse în categoria OTF-urilor este în continuare adecvată ; |
(b) |
funcționarea regimului piețelor de creștere pentru IMM-uri, ținând seama de numărul MTF-urilor înregistrate ca piețe de creștere pentru IMM-uri, numărul de emitenți prezenți pe acestea și volumele de tranzacționare aferente; |
(c) |
impactul cerințelor referitoare la tranzacționarea automatizată și de mare frecvență; |
(d) |
experiența legată de mecanismul de interzicere a anumitor produse sau practici, ținând seama de câte ori au fost acționate aceste mecanisme și de efectele pe care le-au avut; |
(e) |
impactul aplicării limitelor și a verificărilor pozițiilor privind lichiditatea, abuzul de piață și condițiile de decontare și de cotație ordonată pe piețele instrumentelor derivate pe mărfuri; |
(f) |
funcționarea sistemului centralizat de raportare instituit în conformitate cu titlul V, în special disponibilitatea informațiilor post-tranzacționare de înaltă calitate, într-o formă consolidată care să cuprindă întreaga piață, pentru toate categoriile de active, în conformitate cu standarde de utilizare ușoară și cu costuri rezonabile ; |
(fa) |
impactul regimului transparenței în legătură cu taxele, comisioanele și beneficiile nemonetare și impactul acestuia asupra bunei funcționări a pieței interne și asupra consultanței de investiții transfrontaliere. [AM 9] |
Articolul 96a
Personalul și resursele AEVMP
Până la […] (79), AEVMP evaluează necesarul de personal și de resurse rezultat din asumarea competențelor și atribuțiilor sale în temeiul prezentei directive și al Regulamentului (UE) nr. …/… [MiFIR] și prezintă un raport în acest sens Parlamentului European, Consiliului și Comisiei.
Articolul 97
Transpunere
(1) Statele membre adoptă și publică, până la […] (80), actele cu putere de lege și actele administrative necesare pentru a se conforma articolelor 1-5, 7, 9, 10, 13-25, 27-32, 34-37, 39, 41-46, 48, 51-54, 59-69a, 71-77, 79, 80, 83, 84, 85, 87-90, 92-99 și anexelor I și II [lista tuturor articolelor care au suferit modificări substanțiale în comparație cu Directiva 2004/39/CE ]. Statele membre comunică de îndată Comisiei textele acestor acte, precum și un tabel de corespondență între respectivele acte și prezenta directivă.
Atunci când statele membre adoptă aceste acte, ele conțin o trimitere la prezenta directivă sau sunt însoțite de o asemenea trimitere la data publicării lor oficiale. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri. De asemenea, ele conțin o mențiune în sensul că trimiterile, efectuate în cuprinsul actelor cu putere de lege și al actelor administrative în vigoare, la directivele abrogate prin prezenta directivă se înțeleg ca trimiteri la prezenta directivă. Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri și modul în care se formulează această mențiune.
Statele membre aplică aceste măsuri de la […] (81) , cu excepția dispozițiilor de transpunere a articolului 67 alineatul (2), care se aplică de la […] (82) .
(2) Comisiei și AEVMP le sunt comunicate de către statele membre textele principalelor dispoziții de drept intern pe care le adoptă în domeniul reglementat de prezenta directivă.
Articolul 98
Abrogare
Directiva 2004/39/CE , astfel cum a fost modificată prin actele menționate în anexa IIa partea A , se abrogă cu efect de la […] (83), fără a aduce atingere obligațiilor statelor membre cu privire la termenele de transpunere în dreptul național a Directivei 2004/39/CE prevăzute în anexa IIa partea B la prezenta directivă .
Trimiterile la Directiva 2004/39/CE sau la Directiva 93/22/CEE se interpretează ca trimiteri la prezenta directivă sau la Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] și se citesc conform tabelului de corespondență din anexa IIb partea A și, respectiv, partea B.
Trimiterile la termeni definiți sau articole din Directiva 2004/39/CE sau din Directiva 93/22/CEE se interpretează ca trimiteri la termenul echivalent definit în prezenta directivă sau la articolul echivalent din prezenta directivă.
Articolul 98a
Modificarea Directivei 98/26/CE
Directiva 98/26/CE se modifică după cum urmează:
La articolul 1, se adaugă următorul alineat:
„Prezenta directivă nu se aplică certificatelor de emisii constând în unități recunoscute pentru îndeplinirea cerințelor din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității (84) .
Articolul 99
Dispoziții tranzitorii
Societățile ▐ din țări terțe pot furniza servicii și exercita activități printr-o sucursală în statele membre, în conformitate cu regimurile naționale, pentru o perioadă de un an de la adoptarea de către Comisie a unei decizii privind țara terță respectivă în conformitate cu articolul 41 articolul (3) .
▐
Articolul 100
Intrare în vigoare
Prezenta directivă intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 101
Destinatari
Prezenta directivă se adresează statelor membre.
Adoptată la …,
Pentru Parlamentul European
Președintele
Pentru Consiliu
Președintele
(2) JO C 191, 29.6.2012, p. 80.
(3) Poziția Parlamentului European din 26 octombrie 2012.
(4) JO L 145, 30.4.2004, p. 1.
(5) JO L 141, 11.6.1993, p. 27.
(6) JO L 335, 17.12.2009, p. 1 .
(7) JO L 275, 25.10.2003, p. 32.
(9) JO L 177, 30.6.2006, p. 1.
(11) Directiva 2009/72/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă a energiei electrice (JO L 198, 30.7.2009, p. 20).
(12) Directiva 2009/73/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 privind normele comune pentru piața internă în sectorul gazelor naturale (JO L 211, 14.8.2009, p. 94).
(13) Regulamentul (CE) nr. 714/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețea pentru schimburile transfrontaliere de energie electrică (JO L 211, 14.8.2009, p. 15).
(14) Regulamentul (CE) nr. 715/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 iulie 2009 privind condițiile de acces la rețelele pentru transportul gazelor naturale (JO L 211, 14.8.2009, p. 36).
(15) JO L 247, 21.9.2007, p. 1.
(16) Directiva 2002/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2002 privind supravegherea suplimentară a instituțiilor de credit, a întreprinderilor de asigurare și a întreprinderilor de investiții care aparțin unui conglomerat financiar (JO L 35, 11.2.2003, p. 1).
(17) Directiva 2006/49/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 iunie 2006 privind rata de adecvare a capitalului întreprinderilor de investiții și al instituțiilor de credit (JO L 177, 30.6.2006, p. 201).
(18) Directiva 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 26 octombrie 2005 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor și finanțării terorismului (JO L 309, 25.11.2005, p. 15).
(19) JO L 168, 27.6.2002, p. 43.
(20) JO L 241, 2.9.2006, p. 26.
(21) JO L 281, 23.11.1995, p. 31.
(22) JO L 201, 31.7.2002, p. 37.
(23) JO L 331, 15.12.2010, p. 84.
(25) JO L 184, 6.7.2001, p. 1.
(26) JO L 326, 8.12.2011, p. 1.
(27) JO L 115, 17.4.1998, p. 31.
(28) JO L 109, 19.4.2001, p. 56.
(29) JO L 55, 28.2.2011, p. 13.
(30) JO L 345, 19.12.2002, p. 1.
(31) JO L 201, 27.7.2012, p. 1.
(32) 12 luni de la intrarea în vigoare a prezentei directive.
(33) JO L 26, 31.1.1977, p. 1.
(34) JO L 84, 26.3.1997, p. 22.
(35) JO L 302, 17.11.2009, p. 32.
(36) JO L 390, 31.12.2004, p. 38.
(37) JO L 193, 18.7.1983, p. 1.
(38) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(39) Doi ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(40) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(41) JO L 135, 31.5.1994, p. 5.
(42) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(43) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(44) JO L 345, 31.12.2003, p. 64.
(45) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(46) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(47) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(48) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(49) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(50) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(51) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(52) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(53) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(54) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(55) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(56) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(57) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(58) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(59) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(60) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(61) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(62) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(63) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(64) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(65) 6 luni de la data aplicării prezentei directive.
(66) 1 an de la data aplicării prezentei directive.
(67) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(68) 12 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(69) JO L 126, 12.5.1984, p. 20.
(70) JO L 222, 14.8.1978, p. 11.
(71) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(72) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(73) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(74) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(75) Data intrării în vigoare a prezentei directive.
(76) JO L 191, 13.7.2001, p. 45.
(77) JO L 55, 28.2.2011, p. 13.
(78) 42 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(79) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(80) Doi ani de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(81) 30 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(82) 42 de luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(83) 18 luni de la data intrării în vigoare a prezentei directive.
(84) JO L 275, 25.10.2003, p. 32.”
Vineri, 26 octombrie 2012
ANEXA I
LISTA SERVICIILOR, ACTIVITĂȚILOR ȘI INSTRUMENTELOR FINANCIARE
SECȚIUNEA A
SERVICII ȘI ACTIVITĂȚI DE INVESTIȚII
(1) |
Primirea și transmiterea de ordine privind unul sau mai multe instrumente financiare. |
(2) |
Executarea ordinelor în numele clienților. |
(3) |
Tranzacționarea în cont propriu. |
(4) |
Administrarea de portofolii. |
(5) |
Serviciile de consultanță de investiții. |
(6) |
Subscrierea de instrumente financiare și/sau plasarea de instrumente financiare cu angajament ferm. |
(7) |
Plasarea de instrumente financiare fără angajament ferm. |
(8) |
Exploatarea de sisteme multilaterale de tranzacționare. ▐ |
(10) |
Exploatarea de sisteme organizate de tranzacționare. |
SECȚIUNEA B
SERVICII AUXILIARE
-1a. |
Păstrarea și administrarea instrumentelor financiare în contul clienților, inclusiv custodia și serviciile conexe, precum administrarea de numerar/garanții. |
1. |
1 Acordarea de credite sau împrumuturi unui investitor pentru a-i permite efectuarea unei tranzacții cu unul sau mai multe instrumente financiare, în care este implicată societatea care acordă creditul sau împrumutul. |
2. |
Serviciile de consultanță furnizate întreprinderilor în ceea ce privește structura capitalului, strategia industrială și aspectele conexe; consultanța și serviciile în materie de fuziuni și de achiziție de întreprinderi. |
3. |
Serviciile de schimb valutar în cazul în care aceste servicii sunt legate de furnizarea serviciilor de investiții. |
4. |
Cercetarea în domeniul investițiilor și analiza financiară sau orice altă formă de recomandare generală privind tranzacțiile cu instrumente financiare. |
5. |
Serviciile legate de subscriere. |
6. |
Serviciile și activitățile de investiții, precum și serviciile auxiliare de tipul inclus în secțiunea A sau B din anexa I privind piața subiacentă a instrumentelor derivate incluse în secțiunea C punctele 5, 6, 7 și 10, în cazul în care acestea sunt legate de furnizarea serviciilor de investiții sau a serviciilor auxiliare. |
SECȚIUNEA C
INSTRUMENTE FINANCIARE
1. |
Valorile mobiliare. |
2. |
Instrumentele pieței monetare. |
3. |
Unități ale organismelor de plasament colectiv. |
4. |
Contractele de opțiuni, contractele la termen (futures), contractele swap, contractele la termen (forward) pe rata dobânzii și orice alte contracte derivate referitoare la valori mobiliare, monede, rate ale dobânzii sau ale randamentului ▐ sau alte instrumente derivate, indici financiari sau măsuri financiare care pot fi decontate prin livrare fizică sau în numerar. |
5. |
Contractele de opțiuni, contractele la termen, contractele swap, contractele la termen pe rata dobânzii și orice alte contracte derivate referitoare la mărfuri care trebuie decontate în numerar sau pot fi decontate în numerar la cererea uneia dintre părți, altfel decât în caz de încălcare a obligațiilor sau de alt incident care conduce la reziliere. |
6. |
Contractele de opțiuni, contractele la termen, contractele swap și orice alt contract derivat referitor la mărfuri care nu sunt destinate decontării prin livrare fizică, cu condiția să fie tranzacționate pe o piață reglementată, un OTF sau un MTF. |
6a. |
Contractele de asigurări legate de instrumente de investiții. |
7. |
Contractele de opțiuni, contractele la termen, contractele swap, contractele la termen fix (forwards) și orice alte contracte derivate referitoare la mărfuri care pot fi decontate prin livrare fizică, care nu au fost menționate în alt mod în secțiunea C punctul 6 și neavând scopuri comerciale, care prezintă caracteristicile altor instrumente financiare derivate ținând seama dacă, în special, sunt compensate și decontate prin intermediul unor case de compensare recunoscute sau fac obiectul unor apeluri în marjă în mod regulat. |
8. |
Instrumentele derivate care servesc la transferul riscului de credit. |
9. |
Contractele financiare pentru diferențe (financial contracts for differences). |
10. |
Contractele de opțiuni, contractele la termen, contractele swap, contractele la termen pe rata dobânzii și orice alte contracte derivate referitoare la variabile climatice, la taxe de navlu , la certificate de emisii sau la rate ale inflației sau alte statistici economice oficiale care trebuie decontate în numerar sau pot fi decontate în numerar la cererea uneia dintre părți, altfel decât în caz de încălcare a obligațiilor sau de alt incident care conduce la reziliere, precum și orice alte contracte derivate privind active, drepturi, obligații, indici și măsuri care nu au fost menționate în alt mod în prezenta secțiune C, care prezintă caracteristicile altor instrumente financiare derivate ținând seama dacă, în special, sunt tranzacționate pe o piață reglementată, un OTF sau un MTF, sunt compensate și decontate prin intermediul unor case de compensare recunoscute sau fac obiectul unor apeluri în marjă în mod regulat. |
11. |
Certificatele de emisii care constau în orice unități recunoscute ca fiind conforme cu cerințele Directivei 2003/87/CE (sistemul de comercializare a certificatelor de emisii). |
11a. |
Precizări suplimentare în legătură cu punctele 7 și 10
|
SECȚIUNEA D
LISTA SERVICIILOR DE RAPORTARE A DATELOR
(1) |
Exploatarea unui mecanism de publicare aprobat. |
(2) |
Exploatarea unui furnizor de sisteme centralizate de raportare. |
(3) |
Exploatarea unui mecanism de raportare aprobat. |
Vineri, 26 octombrie 2012
ANEXA II
„CLIENȚI PROFESIONIȘTI” ÎN SENSUL PREZENTEI DIRECTIVE
Un client profesionist este un client care are experiența, cunoștințele și competența necesare pentru a lua propriile decizii de investiții și a evalua corect riscurile implicate. Pentru a fi considerat client profesionist, clientul trebuie să îndeplinească următoarele criterii:
I. CATEGORII DE CLIENȚI CONSIDERAȚI CLIENȚI PROFESIONALI
Sunt considerați ca profesioniști pentru toate serviciile și activitățile de investiții și instrumentele financiare în sensul prezentei directive:
(1) |
Entitățile care trebuie autorizate sau reglementate pentru a opera pe piețele financiare. Lista următoare se înțelege ca incluzând toate entitățile autorizate care exercită activități caracteristice entităților menționate, fie că sunt autorizate de un stat membru în temeiul unei directive, fie autorizate sau reglementate de un stat membru fără raportare la o directivă, fie autorizate sau reglementate de o țară terță:
|
(2) |
Marile întreprinderi care întrunesc două din următoarele criterii, la nivel individual:
|
(3) |
Guvernele naționale și regionale, inclusiv organismele publice care gestionează datoria publică la nivel național sau regional, băncile centrale, instituțiile internaționale și supranaționale, precum Banca Mondială, FMI, BCE, BEI și alte organizații internaționale similare. |
(4) |
Alți investitori instituționali a căror activitate principală constă în investiții în instrumente financiare, inclusiv entitățile care se ocupă cu securitizarea activelor sau alte operațiuni de finanțare. |
Entitățile menționate anterior sunt considerate clienți profesioniști. Cu toate acestea, ele trebuie să poată solicita tratamentul rezervat clienților neprofesioniști, iar societățile de investiții pot accepta să le acorde un nivel de protecție mai ridicat. În cazul în care clientul unei societăți de investiții este o întreprindere menționată mai sus, societatea de investiții trebuie să îl informeze, înainte de a-i furniza vreun serviciu, că este considerat, pe baza informațiilor de care dispune, client profesionist și că va fi tratat ca atare, în afara cazurilor în care societatea și clientul convin altfel. De asemenea, societatea trebuie să informeze clientul că acesta poate solicita o modificare a termenilor acordului, pentru a beneficia de o mai mare protecție.
Clientului considerat ca profesionist îi revine responsabilitatea de a solicita această protecție mai ridicată în cazul în care estimează că nu este în măsură să evalueze sau să gestioneze corect riscurile implicate.
Acest nivel mai ridicat de protecție este acordat în cazul în care un client considerat profesionist încheie în scris, cu societatea de investiții, un acord care prevede că nu trebuie să fie tratat ca și client profesionist în sensul normelor de conduită profesională aplicabile. Acest acord ar trebui să specifice serviciile sau tranzacțiile sau tipurile de produse sau de tranzacții cărora li se aplică.
II.1II. CLIENȚI CARE POT FI CONSIDERAȚI PROFESIONIȘTI LA CEREREA LOR
II.1. Criterii de identificare
Alți clienți decât cei menționați în secțiunea I, inclusiv organismele din sectorul public, cu excepția autorităților publice locale și a municipalităților, dar inclusiv investitorii obișnuiți privați, pot fi, de asemenea, autorizați să renunțe la o parte din protecția conferită de normele de conduită profesională.
Prin urmare, societățile de investiții trebuie să fie autorizate să trateze oricare dintre acești clienți ca și client profesionist, cu condiția respectării criteriilor relevante și procedurii prezentate în continuare. Cu toate acestea, nu trebuie să se presupună că acești clienți posedă cunoștințe și o experiență de piață comparabile cu cele ale clienților menționați în secțiunea I.
Această renunțare la protecție permisă de normele standard de conduită profesională nu este considerată valabilă decât cu condiția ca o evaluare adecvată, efectuată de societatea de investiții, a competenței, experienței și cunoștințelor clientului să ofere o garanție rezonabilă, în lumina naturii tranzacțiilor sau serviciilor avute în vedere, că acesta este în măsură să ia decizii proprii de investiții și să înțeleagă riscurile la care poate fi expus.
Criteriile de aptitudine aplicate administratorilor și directorilor entităților autorizate în temeiul directivelor din domeniul financiar pot fi considerate ca un exemplu de evaluare a competenței și a cunoștințelor clientului. În cazul unei entități mici, evaluarea menționată anterior trebuie să se refere la persoana autorizată să efectueze tranzacții în numele acesteia.
În cadrul acestei evaluări, trebuie să fie reunite cel puțin două din următoarele criterii:
— |
clientul a efectuat în medie 10 tranzacții de o mărime semnificativă pe trimestru în ultimele 4 trimestre anterioare pe piața respectivă; |
— |
valoarea portofoliului de instrumente financiare al clientului, definit ca fiind compus din depozite bancare și instrumente financiare, depășește 500 000 EUR; |
— |
clientul activează de cel puțin un an sau a activat timp de cel puțin un an în sectorul financiar într-o poziție de profesionist care necesită o cunoaștere a tranzacțiilor sau a serviciilor în cauză. |
▐
II.2. PROCEDURĂ
Clienții definiți anterior pot renunța la protecția acordată de normele de conduită numai în conformitate cu procedura următoare:
— |
clientul notifică în scris societății de investiții dorința sa de a fi considerat client profesionist, fie în general, fie pentru un anumit serviciu de investiții sau o anumită tranzacție, fie pentru un tip de tranzacții sau de produse; |
— |
societatea de investiții precizează clar și în scris protecțiile și drepturile legate de compensarea investitorilor pe care clientul riscă să le piardă; |
— |
clientul declară în scris, într-un document separat de contract, că este conștient de consecințele renunțării sale la protecțiile menționate anterior. |
Înainte de a decide acceptarea acestei renunțări, societățile de investiții trebuie să ia obligatoriu toate măsurile rezonabile pentru a se asigura că clientul care dorește să fie tratat ca un client profesionist îndeplinește cerințele aplicabile enunțate în secțiunea II.1.
În ceea ce privește clienții deja clasificați ca profesioniști conform unor criterii și proceduri similare celor prevăzute anterior, relațiile lor cu societățile de investiții nu ar trebui să fie, cu toate acestea, afectate de eventualele norme noi adoptate în conformitate cu prezenta anexă.
Societățile trebuie să pună în aplicare politici și proceduri interne adecvate, consemnate în scris, care să permită clasificarea clienților. Clienților profesioniști le revine responsabilitatea de a informa societatea de investiții în legătură cu orice modificare ce le poate afecta clasificarea. Dacă societatea de investiții constată că un client nu mai îndeplinește condițiile inițiale, pe baza cărora era considerat client profesionist, societatea de investiții trebuie să ia măsurile adecvate.
Vineri, 26 octombrie 2012
ANEXA IIA
Partea A
Directiva abrogată și lista modificărilor sale succesive (menționate la articolul 98)
|
Directiva 2004/39/CE a Parlamentului European și a Consiliului (JO L 145, 30.4.2004, p. 1) |
|
Directiva 2006/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 în ceea ce privește anumite termene limită (JO L 114, 27.4.2006, p. 60) |
|
Directiva 2007/44/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 în ceea ce privește normele de procedură și criteriile de evaluare aplicabile evaluării prudențiale a achizițiilor și majorărilor de participații în sectorul financiar (JO L 247, 21.9.2007, p. 1) |
|
Directiva 2008/10/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2008 privind piețele instrumentelor financiare, în ceea ce privește competențele de executare conferite Comisiei (JO L 76, 19.3.2008, p. 33) |
|
Directiva 2010/78/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 cu privire la competențele Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Bancară Europeană), ale Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Asigurări și Pensii Ocupaționale) și ale Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană pentru Valori Mobiliare și Piețe) (JO L 331, 15.12.2010, p. 120) |
Partea B
Lista termenelor de transpunere în dreptul național (menționate la articolul 98)
Directiva 2004/39/CE
Perioada de transpunere |
31 ianuarie 2007 |
Perioada de punere în aplicare |
1 noiembrie 2007 |
Vineri, 26 octombrie 2012
ANEXA II B
Tabele de corespondență
Partea A
Prezenta directivă |
Directiva 2004/39/CE |
Articolul 1 alineatul (1) |
Articolul 1 alineatul (1) |
Articolul 1 alineatul (2) |
|
Articolul 1 alineatul (3) |
Articolul 1 alineatul (2) |
Articolul 2 |
Articolul 2 |
Articolul 3 alineatele (1) și (2) |
Articolul 3 alineatele (1) și (2) |
Articolul 3 alineatele (3) și (4) |
|
Articolul 4 alineatul (1) |
|
Articolul 4 alineatul (2) |
Articolul 4 alineatul (1) |
Articolul 4 alineatul (3) |
Articolul 4 alineatul (2) |
Articolul 5 |
Articolul 5 |
Articolul 6 |
Articolul 6 |
Articolul 7 alineatele (1), (2), (3) și (4) |
Articolul 7 alineatele (1), (2), (3) și (4) |
Articolul 7 alineatul (5) |
Articolul 7 alineatul (4) |
Articolul 8 |
Articolul 8 |
Articolul 9 alineatele (1), (2), (3) și (4) |
Articolul 9 alineatul (1) |
Articolul 9 alineatul (5) |
Articolul 9 alineatul (2) |
Articolul 9 alineatul (6) |
|
Articolul 9 alineatul (7) |
Articolul 9 alineatul (3) |
Articolul 9 alineatul (8) |
Articolul 9 alineatul (4) |
Articolul 10 alineatele (1) și (2) |
Articolul 10 alineatele (1) și (2) |
Articolul 10 alineatul (3) |
|
Articolul 11 alineatul (1) |
Articolul 10 alineatul (3) |
Articolul 11 alineatul (2) |
Articolul 10 alineatul (4) |
Articolul 11 alineatul (3) |
Articolul 10 alineatul (5) |
Articolul 11 alineatul (4) |
Articolul 10 alineatul (6) |
Articolul 12 |
Articolul 10a |
Articolul 13 |
Articolul 10b |
Articolul 14 |
Articolul 11 |
Articolul 15 |
Articolul 12 |
Articolul 16 alineatele (1), (2), (3), (4), (5) și (6) |
Articolul 13 alineatele (1), (2), (3), (4), (5) și (6) |
Articolul 16 alineatul (7) |
|
Articolul 16 alineatul (8) |
Articolul 13 alineatul (7) |
Articolul 16 alineatul (9) |
Articolul 13 alineatul (8) |
Articolul 16 alineatul (10) |
|
Articolul 16 alineatul (11) |
Articolul 13 alineatul (9) |
Articolul 16 alineatul (12) |
Articolul 13 alineatul (10) |
Articolul 17 |
|
Articolul 18 alineatele (1) și (2) |
Articolul 14 alineatele (1) și (2) |
Articolul 18 alineatul (3) |
Articolul 14 alineatul (4) |
Articolul 18 alineatul (4) |
Articolul 14 alineatul (5) |
Articolul 18 alineatul (5) |
Articolul 14 alineatul (6) |
Articolul 18 alineatul (6) |
Articolul 14 alineatul (7) |
Articolul 18 alineatele (7) și (8) |
|
Articolul 19 |
|
Articolul 20 |
|
Articolul 21 |
Articolul 16 |
Articolul 22 |
Articolul 17 |
Articolul 23 |
Articolul 18 |
Articolul 24 alineatele (1), (2) și (3) |
Articolul 19 alineatele (1), (2) și (3) |
Articolul 24 alineatul (4) |
Articolul 19 alineatul (9) |
Articolul 24 alineatul (5) |
|
Articolul 24 alineatul (6) |
|
Articolul 24 alineatul (7) |
|
Articolul 24 alineatul (8) |
|
Articolul 25 alineatul (1) |
Articolul 19 alineatul (4) |
Articolul 25 alineatul (2) |
Articolul 19 alineatul (5) |
Articolul 25 alineatul (3) |
Articolul 19 alineatul (6) |
Articolul 25 alineatul (4) |
Articolul 19 alineatul (7) |
Articolul 25 alineatul (5) |
Articolul 19 alineatul (8) |
Articolul 25 alineatul (6) |
Articolul 19 alineatul (10) |
Articolul 25 alineatul (7) |
|
Articolul 26 |
Articolul 20 |
Articolul 27 alineatul (1) |
Articolul 21 alineatul (1) |
Articolul 27 alineatul (2) |
|
Articolul 27 alineatul (3) |
Articolul 21 alineatul (2) |
Articolul 27 alineatul (4) |
Articolul 21 alineatul (3) |
Articolul 27 alineatul (5) |
Articolul 21 alineatul (4) |
Articolul 27 alineatul (6) |
Articolul 21 alineatul (5) |
Articolul 27 alineatul (7) |
Articolul 21 alineatul (6) |
Articolul 27 alineatul (8) |
|
Articolul 28 |
Articolul 22 |
Articolul 29 |
Articolul 23 |
Articolul 30 |
Articolul 24 |
Articolul 31 |
Articolul 26 |
Articolul 32 |
|
Articolul 33 |
|
Articolul 34 |
|
Articolul 35 |
|
Articolul 36 alineatele (1), (2), (3) și (4) |
Articolul 31 alineatele (1), (2), (3) și (4) |
Articolul 36 alineatul (5) |
|
Articolul 36 alineatul (6) |
Articolul 31 alineatul (5) |
Articolul 36 alineatul (7) |
Articolul 31 alineatul (6) |
Articolul 36 alineatele (8) și (9) |
Articolul 31 alineatul (7) |
Articolul 37 alineatele (1), (2), (3), (4), (5) și (6) |
Articolul 32 alineatele (1), (2), (3), (4), (5) și (6) |
Articolul 37 alineatul (7) |
|
Articolul 37 alineatul (8) |
Articolul 32 alineatul (7) |
Articolul 37 alineatul (9) |
Articolul 32 alineatul (8) |
Articolul 37 alineatul (10) |
Articolul 32 alineatul (9) |
Articolul 37 alineatul (11) |
Articolul 32 alineatul (10) |
Articolul 38 |
Articolul 33 |
Articolul 39 |
Articolul 34 |
Articolul 40 |
Articolul 35 |
Articolul 41 |
|
Articolul 42 |
|
Articolul 43 |
|
Articolul 44 |
|
Articolul 45 |
|
Articolul 46 |
|
Articolul 47 |
Articolul 36 |
Articolul 48 |
Articolul 37 |
Articolul 49 |
Articolul 38 |
Articolul 50 |
Articolul 39 |
Articolul 51 |
|
Articolul 52 |
Articolul 40 |
Articolul 53 alineatele (1) și (2) |
Articolul 41 alineatele (1) și (2) |
Articolul 53 alineatele (3) și (4) |
|
Articolul 54 |
|
Articolul 55 |
Articolul 42 |
Articolul 56 |
Articolul 43 |
Articolul 57 |
Articolul 46 |
Articolul 58 |
Articolul 47 |
Articolul 59 |
|
Articolul 60 |
|
Articolul 61 |
|
Articolul 62 |
|
Articolul 63 |
|
Articolul 64 |
|
Articolul 65 |
|
Articolul 66 |
|
Articolul 67 |
|
Articolul 68 |
|
Articolul 69 |
Articolul 48 |
Articolul 70 |
Articolul 49 |
Articolul 71 alineatele (1) și (2) |
Articolul 50 alineatele (1) și (2) |
Articolul 71 alineatele (3) și (4) |
|
Articolul 72 |
|
Articolul 73 alineatul (1) |
Articolul 51 alineatul (1) |
Articolul 73 alineatul (2) |
|
Articolul 73 alineatul (3) |
Articolul 51 alineatul (4) |
Articolul 73 alineatul (4) |
Articolul 51 alineatul (5) |
Articolul 73 alineatul (5) |
Articolul 51 alineatul (6) |
Articolul 74 |
|
Articolul 75 |
|
Articolul 76 |
|
Articolul 77 |
|
Articolul 78 |
|
Articolul 79 |
Articolul 52 |
Articolul 80 |
Articolul 53 |
Articolul 81 |
Articolul 54 |
Articolul 82 |
Articolul 55 |
Articolul 83 alineatele (1), (2), (3) și (4) |
Articolul 56 alineatele (1), (2), (3) și (4) |
Articolul 83 alineatele (5) și (6) |
|
Articolul 83 alineatul (7) |
Articolul 56 alineatul (5) |
Articolul 83 alineatul (8) |
Articolul 56 alineatul (6) |
Articolul 84 |
Articolul 57 |
Articolul 85 |
Articolul 58 |
Articolul 86 |
Articolul 58a |
Articolul 87 |
Articolul 59 |
Articolul 88 |
Articolul 60 |
Articolul 89 |
Articolul 61 |
Articolul 90 |
Articolul 62 |
Articolul 91 |
Articolul 62a |
Articolul 92 |
Articolul 63 |
Articolul 93 |
|
Articolul 94 |
|
Articolul 95 |
|
Articolul 96 |
Articolul 65 |
Articolul 97 |
Articolul 70 |
Articolul 98 |
|
Articolul 99 |
Articolul 71 |
Articolul 100 |
Articolul 72 |
Articolul 101 |
Articolul 73 |
Anexa I |
Anexa I |
Anexa II |
Anexa II |
Parte B
Regulamentul (UE) nr. …/… [MiFIR] |
Directiva 2004/39/CE |
Articolul 1 |
|
Articolul 2 |
Articolul 4 |
Articolul 3 alineatul (1) |
Articolul 29 alineatul (1) și articolul 44 alineatul (1) |
Articolul 3 alineatul (2) |
Articolul 44 alineatul (1) |
Articolul 4 alineatul (1) |
Articolul 29 alineatul (2) și articolul 44 alineatul (2) |
Articolul 4 alineatul (2) |
|
Articolul 4 alineatul (3) |
Articolul 29 alineatul (3), articolul 44 alineatul (3) |
Articolul 4 alineatul (4) |
|
Articolul 5 alineatul (1) |
Articolul 30 alineatul (1), articolul 45 alineatul (1) |
Articolul 5 alineatul (2) |
Articolul 45 alineatul (1) |
Articolul 6 alineatul (1) |
Articolul 30 alineatul (2) și articolul 45 alineatul (2) |
Articolul 6 alineatul (2) |
Articolul 30 alineatul (3) și articolul 45 alineatul (3) |
Articolul 7 |
|
Articolul 8 |
|
Articolul 9 |
|
Articolul 10 |
|
Articolul 11 |
|
Articolul 12 |
Articolele 28 și 30, |
Articolul 45 |
|
Articolul 13 |
Articolul 27 alineatele (1) și (2) |
Articolul 14 alineatele (1), (2), (3) și (4) |
Articolul 27 alineatul (3) |
Articolul 14 alineatul (5) |
Articolul 27 alineatul (7) |
Articolul 14 alineatul (6) |
|
Articolul 15 |
Articolul 27 alineatul (4) |
Articolul 16 alineatul (1) |
Articolul 27 alineatul (5) |
Articolul 16 alineatul (2) |
Articolul 27 alineatul (6) |
Articolul 16 alineatul (3) |
Articolul 27 alineatul (7) |
Articolul 17 |
|
Articolul 18 |
|
Articolul 19 |
Articolul 28 |
Articolul 20 |
|
Articolul 21 |
Articolul 25 alineatul (1) |
Articolul 22 alineatul (1) |
Articolul 25 alineatul (2) |
Articolul 22 alineatul (2) |
|
Articolul 23 alineatele (1) și (2) |
Articolul 25 alineatul (3) |
Articolul 23 alineatul (3) |
Articolul 25 alineatul (4) |
Articolul 23 alineatul (4) |
|
Articolul 23 alineatul (5) |
|
Articolul 23 alineatul (6) |
Articolul 25 alineatul (5) |
Articolul 23 alineatul (7) |
Articolul 25 alineatul (6) |
Articolul 23 alineatul (8) |
Articolul 25 alineatul (7) |
Articolul 23 alineatul (9) |
|
Articolul 24 |
|
Articolul 25 |
|
Articolul 26 |
|
Articolul 27 |
|
Articolul 28 |
|
Articolul 29 |
|
Articolul 30 |
|
Articolul 31 |
|
Articolul 32 |
|
Articolul 33 |
|
Articolul 34 |
|
Articolul 35 |
|
Articolul 36 |
|
Articolul 36 |
|
Articolul 37 |
|
Articolul 38 |
|
Articolul 39 |
|
Articolul 40 |
|
Articolul 41 |
|
Articolul 42 |
Articolul 64 |
Articolul 43 |
Articolul 65 |
Articolul 44 |
|
Articolul 45 |
Articolul 71 |
Articolul 46 |
Articolul 72 |