RAPORTUL COMISIEI Tablou de bord privind ajutoarele de statRaport privind ajutoarele de stat acordate de statele membre ale UE- Actualizare din toamna anului 2011 - /* COM/2011/0848 final */
RAPORTUL COMISIEI Tablou de bord
privind ajutoarele de stat
Raport privind ajutoarele de stat acordate de statele membre ale UE
- Actualizare din toamna anului 2011 - CUPRINS Ajutoarele de stat în contextul crizei economice.............................................................................. 5 1........... Ajutoarele de stat în 2010............................................................................................... 5 2........... Tendințe și caracteristici ale
cheltuielilor aferente ajutoarelor de stat care nu sunt legate de criză în
statele membre...................................................................................................................................... 7 2.1........ Tendința nivelurilor ajutoarelor de
stat care nu sunt legate de criză acordate industriei și serviciilor 8 2.2........ Ajutoare de stat care nu sunt legate
de criză destinate îndeplinirii obiectivelor orizontale de interes comun 9 3........... Ajutoarele de stat în contextul
crizei financiare și economice........................................... 9 3.1........ Tendințe în ceea ce privește
aprobarea și utilizarea măsurilor de ajutor de stat pentru sectorul financiar 9 3.2........ Sumele aprobate și sumele utilizate
în temeiul cadrului temporar.................................... 10 4........... Tendințele cheltuielilor aferente
ajutoarelor de stat în funcție de tipul măsurilor de ajutor de stat 12 4.1........ Numărul măsurilor de ajutor de stat............................................................................... 12 4.2........ Volumul ajutoarelor - aproximativ
21% din ajutoarele pentru industrie și servicii sunt exceptate pe categorii 12 5........... Aplicarea normelor privind
ajutoarele de stat................................................................. 12 ANEXĂ..................................................................................................................................... 14 Rezumat
privind concluziile raportului În 2010,
cheltuielile totale aferente ajutoarelor de stat care nu sunt legate de criză
acordate la nivelul UE au fost relativ stabile comparativ cu anul trecut.
Statele membre și-au continuat eforturile de reducere a nivelului global al
ajutoarelor, câteva dintre ele fiind în măsură să își diminueze în mod substanțial
cheltuielile aferente ajutoarelor de stat. Tendința înregistrată în perioada
2005-2010 arată, în general, o scădere a cheltuielilor aferente ajutoarelor
care nu sunt legate de criză. Ajutoarele
destinate îndeplinirii obiectivelor orizontale de interes comun au rămas
ridicate, deși unele state membre au fost în măsură să reducă și mai mult
ajutoarele acordate pentru dezvoltarea sectorială. Ajutoarele care beneficiază
de exceptare pe categorii au crescut, comparativ cu anii trecuți. În general,
valoarea ajutoarelor acordate în temeiul unui regulament de exceptare pe
categorii sau a unei scheme de ajutoare a fost ridicată, în timp ce nivelul
ajutoarelor individuale autorizate printr-o decizie a Comisiei a rămas limitat.
Au continuat
activitățile de recuperare a ajutoarelor de stat ilegale, în urma cărora au
fost recuperate și mai multe ajutoare ilegale de la beneficiari, iar unele
cazuri au făcut obiectul unor acțiuni în instanță. În 2010,
numărul măsurilor de ajutor legate de criza financiară autorizate de Comisie a
scăzut ușor față de ultimii doi ani. Cu toate acestea, majoritatea măsurilor
aprobate în trecut sunt încă în vigoare. Suma
consacrată efectiv în 2010 pentru recapitalizare și salvarea activelor
depreciate s-a concentrat într-un număr mic de state membre, în timp ce o mare
parte din suma folosită sub formă de garanții și măsuri de asigurare a
lichidităților nu au fost încă rambursată. În 2010,
numărul noilor măsuri de ajutor acordate în temeiul cadrului temporar al
Uniunii a fost limitat. Majoritatea măsurilor de ajutor au fost aprobate în
2009, iar statele membre au acordat au acordat mult mai puține ajutoare în
temeiul cadrului temporar al uniunii în 2010 decât în 2009. În plus, valoarea
ajutoarelor utilizate a rămas cu mult mai mică decât valoarea ajutoarelor
aprobate, în special din cauza caracterului destul de imprevizibil al evoluției
situației economice și a prudenței de care au dat dovadă statele membre în ceea
ce privește acordarea de ajutoare în temeiul cadrului temporar, prudență manifestată
prin aplicarea unor condiții stricte. Prezenta actualizare din toamna anului 2011 a
tabloului de bord privind ajutoarele de stat (denumit în continuare „tabloul de
bord”) oferă un rezumat al informațiilor prezentate de statele membre în acest
an în rapoartele lor anuale privind cheltuielile aferente ajutoarelor de stat
în 2010. Din motive legate de metodologie[1] și pentru a evita crearea unei
imagini distorsionate a tendințelor privind cheltuielile aferente ajutoarelor
de stat, tabloul de bord face distincția între ajutoarele care nu sunt legate
de criză, pe de o parte (respectiv, toate ajutoarele acordate în temeiul
normelor UE generale privind ajutoarele de stat), și ajutoarele de stat legate
de criză, pe de altă parte (respectiv, toate ajutoarele acordate instituțiilor
financiare și economiei reale în cadrul măsurilor de ajutor de stat temporare
ca răspuns la criza economică și financiară)[2]. În ceea ce privește ajutoarele care nu sunt
legate de criză, tabloul de bord, pe lângă un rezumat privind cheltuielile
pentru 2010, oferă o imagine de ansamblu a tendințelor cheltuielilor aferente
ajutoarelor de stat pentru industrie și servicii (comparând perioada 20052007
cu perioada 2008-2010), în funcție de tipul măsurilor de ajutor, și anume
ajutoare exceptate pe categorii, scheme și măsuri individuale (aplicări
individuale ale schemelor sau decizii ad hoc). În ceea ce privește ajutoarele legate de
criză, tabloul de bord prezintă o imagine de ansamblu a sumelor aprobate (de la
1 octombrie 2008 până la 1 octombrie 2011) și a sumelor utilizate (de la 1
octombrie 2008 până la 31 decembrie 2010) pentru fiecare tip de instrument
(recapitalizare, garanție, active depreciate, măsuri legate de lichidități). În
plus, raportul oferă informații privind ajutoare acordate în temeiul cadrului
comunitar temporar pentru măsurile de ajutor de stat de sprijinire a accesului
la finanțare în contextul actualei crize financiare și economice („cadrul
temporar”)[3]
sub forma cuantumului ajutorului aprobat și a cuantumului ajutorului utilizat.
Tabloul de bord oferă, de asemenea, date actualizate privind rezultatele
obținute în domeniul aplicării normelor privind ajutoarele de stat. Tabloul de bord este format din două părți:
prima parte este un raport de sinteză, adoptat de Colegiul comisarilor, care se
concentrează asupra datelor, concluziilor, tendințelor și caracteristicilor
principale ale ajutoarelor de stat acordate de statele membre, iar a doua parte
este un document de lucru al serviciilor Comisiei anexat la raport, intitulat „Date
și cifre privind ajutoarele de stat în statele membre ale UE” („SWD”), care
prezintă informații concrete. Trebuie reținut că Autoritatea de Supraveghere
a AELS publică, de asemenea, un tablou de bord anual[4] cu date actualizate privind
volumul ajutoarelor de stat acordate în Islanda, Liechtenstein și Norvegia. Ajutoarele de
stat în contextul crizei economice Creșterea PIB-ului UE, negativă în 2009, a
redevenit pozitivă în 2010, înregistrând o creștere relativ scăzută, de sub
1 % în medie. Având în vedere actuala criză din sectorul
financiar, statele membre au continuat să acorde ajutoare băncilor pentru a
consolida încrederea în acest sector, ceea ce a permis băncilor să acorde
credite economiei reale. Situația economică a multor întreprinderi s-a
îmbunătățit treptat pe parcursul anului 2010, ceea ce a însemnat că statele
membre trebuiau să acorde economiei reale mai puține ajutoare legate de criză. În ansamblu, politica Comisiei în materie de
controlare a ajutoarelor de stat a fost unul dintre factorii principali care au
permis aplicarea coordonată a unor măsuri de salvare fără precedent, fără a
denatura concurența pe piața internă. 1. Ajutoarele de stat în
2010 În 2010, statele membre au acordat un total de
aproximativ 73,7 miliarde EUR sub formă de ajutoare care nu sunt legate de
criză sau, în termeni relativi, 0,6% din PIB-ul[5]
UE[6]. Măsurile asociate crizei, și
anume ajutoarele acordate sectorului financiar prin recapitalizare și active
depreciate, s-au ridicat la 121,3 miliarde EUR (1 % din PIB-ul UE), în
timp ce volumul total al garanțiilor medii datorate și al lichidităților este
în valoare de 983,9 miliarde EUR (8 % din PIB-ul UE). În ceea ce
privește ajutoarele acordate în temeiul cadrului temporar, suma utilizată în
2010 a fost de aproximativ 11,7 miliarde EUR, adică 0,9 % din PIB-ul UE.
La 1 octombrie 2011[7],
Comisia aprobase măsuri de ajutor legate de criza financiară pentru statele
membre ale UE-15[8]
și pentru Cipru, Ungaria, Letonia, Lituania, Polonia, Slovacia și Slovenia, și
acordase ajutoare în temeiul cadrului temporar tuturor statelor membre, cu
excepția Ciprului. Ajutoarele care nu
sunt legate de criză se împart în ajutoare acordate industriei și serviciilor,
în valoare totală de aproximativ 61de miliarde EUR sau 0,5% din PIB-ul UE[9] în 2010, ajutoare acordate agriculturii, în valoare de aproximativ
10,3 miliarde EUR sau 0,08 % din PIB-ul UE, pescuitului, în valoare de
aproximativ 0,18 miliarde EUR sau 0,001% din PIB-ul UE, și
transporturilor, în valoare de aproximativ 3,2 miliarde EUR sau 0,02 % din
PIB-ul UE. Statele membre raportează că ajutoarele pentru
sectorul feroviar[10]
se ridică la 27,2 miliarde EUR sau 0,2 %[11]
din PIB-ul UE în 2010[12]. Valoarea ajutoarelor ce nu sunt legate de
criză acordate de principalele cinci țări este de aproximativ 45,7 miliarde
EUR, ceea ce reprezintă aproximativ două treimi din totalul ajutoarelor care nu
sunt legate de criză. Primul loc îl ocupă Germania, care a acordat un volum de
aproximativ 15,9 miliarde EUR sau 21,6 % din totalul ajutoarelor care nu
sunt legate de criză, urmată de Franța (aproximativ 15,4 miliarde EUR sau
20,8 %), Spania (5 miliarde EUR sau 6,8 %), Regatul Unit (4,8
miliarde EUR sau 6,5 %) și Italia (4,6 miliarde EUR sau 6,2 %). Totuși, dacă
volumul ajutoarelor este raportat ca procent din PIB, imaginea este diferită.
Ungaria a acordat ajutoare care reprezintă aproape 2,3% din PIB-ul național,
Malta - 1,4 %, Finlanda 1,1 %, Slovenia 1,1 % și Irlanda 1,0 %. 2. Tendințe
și caracteristici ale cheltuielilor aferente ajutoarelor de stat care nu sunt
legate de criză în Statele Membre Figura 1[13]:
Totalul ajutoarelor de stat (ajutoare care nu sunt legate de criză) ca
procentaj din PIB (UE-27; date începând cu 1992) Privit dintr-o perspectivă pe termen lung,
nivelul total al ajutoarelor de stat este în scădere începând din anii 1980. De
la aproximativ 2 % din PIB-ul UE în anii 1980, acesta a scăzut la 1 %
din PIB-ul UE în anii 1990, ajungând la aproximativ 0,5 % - 0,6 % din
PIB-ul UE în anii 2004-2008, cu un vârf excepțional în 2006. Începând cu 2008,
nivelul ajutoarelor a început să înregistreze o creștere moderată, situându-se
la 0,6% din PIB-ul UE în 2010. În ceea ce privește motivele scăderii anterioare
a cheltuielilor cu ajutoarele de stat, se face trimitere la rapoartele privind
tablourile de bord din anii anteriori[14].
Pe termen scurt, nivelul cheltuielilor
aferente ajutoarelor de stat a fost stabil, în general, începând cu 2008,
aspect sugerat și de tendința de fond, și anume de la circa 0,062 %[15] la 0,60 %[16] din PIB-ul UE. Aceasta pare să
indice că, deși statele membre au respectat, în mare măsură, disciplina în
domeniul ajutoarelor de stat, reacția acestora la criza economică și financiară
a contribuit la o creștere ușoară a nivelului ajutoarelor în ceea ce privește
ajutoarele care nu sunt legate de criză în 2010. În plus, trebuie notat că
politica statelor membre în materie de ajutoare de stat a rămas bine orientată
și echilibrată în ceea ce privește măsurile care nu sunt legate de criză. Datorită
particularităților specifice ajutoarelor pentru agricultură, pescuit și
transporturi, următoarele secțiuni privind nivelurile și orientarea ajutoarelor
care nu au legătură cu criza (2.1. și 2.2.) se referă exclusiv la ajutoarele
pentru industrie și servicii. 2.1. Tendința
nivelurilor ajutoarelor de stat care nu sunt legate de criză acordate
industriei și serviciilor Pentru a se evita crearea unei imaginei extrem
de distorsionate a cheltuielilor aferente ajutoarelor de stat pentru industrie
și servicii, măsurile de ajutor legate de criză, discutate separat în capitolul
3, nu au fost luate în considerare în analiza ajutoarelor acordate industriei
și serviciilor. În plus, metodologia diferită de calculare a volumului
ajutoarelor acordate instituțiilor financiare a justificat această excludere. Tendința cheltuielilor aferente ajutoarelor
acordate industriei și serviciilor în UE a indicat o creștere moderată în
perioada 2008-2010 față de perioada 2005-2007. În medie, cheltuielile aferente
ajutoarelor de stat s-au ridicat la aproximativ 59,9 miliarde EUR sau 0,49 %
din PIB-ul UE, în timp ce în perioada anterioară s-au ridicat la 52,8 miliarde
EUR sau 0,43 % din PIB-ul UE. În primul rând, aceasta indică faptul că
criza economică și financiară a avut, se pare, un impact asupra cheltuielilor
aferente măsurilor de ajutor care nu sunt legate de criză, prin care statele
membre au oferit mai mult sprijin în special dezvoltării regionale și
cercetării, dezvoltării și inovării (denumite în continuare „C&D&I”).
În acest stadiu, este prea devreme să se concluzioneze că tendința de creștere
observată după reducerea nivelului ajutoarelor de stat face parte dintr-o
tendință pe termen lung care începe să se profileze sau dacă reflectă situația
deosebită a crizei economice și financiare, pe parcursul căreia se poate
aștepta o creștere a nivelurilor ajutoarelor pentru o scurtă perioadă. Afirmația că, în
general, statele membre au făcut în continuare eforturi pentru a menține sub
control nivelurile generale ale ajutoarelor poate fi susținută de faptul că în
11 state membre s-a înregistrat o scădere a nivelului ajutoarelor față de
tendința medie existentă la nivelul UE[17]. În ceea
ce privește celelalte state membre, în cazul cărora a fost identificată o
creștere a nivelului ajutoarelor, creșterea se poate explica, în cea mai mare
parte, prin ajutoarele aferente îndeplinirii obiectivelor orizontale, în timp
ce ajutoarele sectoriale au cunoscut o nouă scădere în 2010. Ușoara scădere a cheltuielilor cu ajutoarele
de stat pentru industrie și servicii, de aproximativ 0,01% între 2009 și 2010,
poate fi explicată în mare măsură de creșterea cheltuielilor cu dezvoltarea
regională. De exemplu, Grecia, Lituania și România au acordat un număr mai mare
de ajutoare regionale. Franța, Luxemburg și Regatul Unit au alocat mai multe
ajutoare pentru îndeplinirea altor obiective orizontale. Totuși, în această
etapă, este prea devreme să se stabilească dacă această tendință de scădere pe
termen scurt a cheltuielilor aferente ajutoarelor de stat pentru industrie și
servicii reprezintă începutul unei modificări a tendinței pe termen lung.
Totuși, aceasta indică faptul că statele membre au fost capabile să reacționeze
în mod flexibil la nevoile economice în schimbare. Creșterea suplimentară a
ajutoarelor acordate în temeiul exceptării pe categorii[18] și utilizarea în continuare a
schemelor de către statele membre demonstrează că aceste instrumente au permis
statelor membre să acorde ajutoare unui număr mare de întreprinderi fără alte
notificări individuale trimise Comisiei. 2.2. Ajutoare
de stat care nu sunt legate de criză destinate îndeplinirii obiectivelor
orizontale de interes comun Trebuie reamintit că conceptul de ajutoare
orizontale, care cuprinde ajutoarele ce nu sunt acordate unor sectoare
economice specifice, derivă din tratat[19];
aceasta dă Comisiei posibilitatea de a alege între opțiuni de politică potrivit
cărora ajutoarele de stat pot fi considerate compatibile cu piața internă
pentru a oferi un sprijin eficace obiectivelor de politică comune. Cele mai
vizibile sunt ajutoarele destinate cercetării, dezvoltării și inovării
(„C&D&I”), protecției mediului, promovării economiilor de energie și
promovării utilizării energiilor regenerabile; acestea sunt urmate de ajutoare
destinate dezvoltării regionale, IMM-urilor, creării de locuri de muncă și
promovării formării. În 2010, un total de aproximativ 51,9 miliarde
EUR, adică 0,42 % din PIB-ul UE, a fost acordat sub formă de ajutoare
destinate obiectivelor orizontale, reprezentând 85 % din volumul total al
ajutoarelor pentru industrie și servicii. Cele mai importante obiective –
dezvoltarea regională (24,3 % din volumul total al ajutoarelor destinate
industriei și serviciilor), protecția mediului ((23,7 %) și C&D&I
(17,4%) – au reprezentat aproximativ două treimi din volumul total al
ajutoarelor destinate industriei și serviciilor. Volumul ridicat al ajutoarelor
destinate ajutoarelor orizontale este conform și cu tendința generală,
respectiv o creștere de aproximativ 2,2% între perioadele 2005-2007 și
2008-2010. În plus, în 19 state membre, nivelul ajutoarelor destinate obiectivelor
orizontale a depășit media UE, situându-se sub 50 % în doar două state
membre. În ceea ce privește ajutoarele sectoriale în
2010, segment în care sunt incluse ajutoarele de salvare și de restructurare,
volumul ajutoarelor a reprezentat 15 % din ajutoarele totale pentru industrie
și servicii; acestea au scăzut până la 9,1 miliarde EUR sau 0,07 % din PIB-ul
UE. Principalul motiv al acestei evoluții îl reprezintă scăderea volumului de
ajutoare acordate sectoarelor industriei prelucrătoare și neprelucrătoare. În general, această
tendință pe termen lung arată că statele membre și-au continuat eforturile de
direcționare a ajutoarelor către obiectivele orizontale de interes comun. 3. Ajutoarele de stat în
contextul crizei financiare și economice 3.1. Tendințe
în ceea ce privește aprobarea și utilizarea măsurilor de ajutor de stat pentru
sectorul financiar Agitația de pe piețele financiare declanșată
de criza financiară din 2008 a necesitat o intervenție amplă din partea
guvernelor europene pentru a atenua efectele adverse ale șocului. Ajutoarele de
stat acordate instituțiilor financiare au fost cruciale pentru restabilirea
încrederii în sectorul financiar, în scopul evitării unei crize sistemice. În perioada 1 octombrie 2008[20] - 1 octombrie 2011, Comisia a
aprobat ajutoare destinate sectorului financiar în valoare totală de
4 506,5 miliarde EUR (36,7 % din PIB-ul UE). O mare parte a
acestor ajutoarelor au fost autorizate în 2008, când au fost aprobate
3 457 de miliarde EUR (27,7 % din PIB-ul UE), în principal
sub formă de garanții la obligațiuni bancare și pasive pe termen scurt.
Începând din 2008, numărul intervențiilor de stat prezentate Comisiei pentru
aprobare a scăzut progresiv, în timp ce, în ceea ce privește instrumentele,
ajutoarele aprobate pentru 2008 s-au concentrat mai mult pe recapitalizarea
băncilor și salvarea activelor depreciate, decât pe garanții. În perioada 2008-2010[21], volumul ajutoarelor utilizate
efectiv de statele membre a fost de 1 608 miliarde EUR[22], adică 13,1 % din PIB-ul
UE. Măsurile legate de lichidități și garanții reprezintă 1 199 de
miliarde EUR sau 9,8 % din PIB-ul UE. Restul ajutoarelor utilizate se
referă la măsuri ce vizează recapitalizarea și activele depreciate, în valoare
de 409 miliarde EUR (3,3 % din PIB-ul UE). Ajutoare legate de criza financiară
aprobate/utilizate în 2010 În 2010, Comisia a autorizat ajutoare în
valoare totală de 383,8 miliarde EUR (3,1 % din PIBul UE). Ajutoarele noi
aprobate sunt concentrate în câteva țări și cuprind recapitalizări în valoare
de 183,9 miliarde EUR, garanții de 55,4 miliarde EUR, salvarea activelor
depreciate reprezentând 77,9 miliarde EUR și măsuri legate de lichidități în
valoare de 66,7 miliarde EUR. Volumul total al ajutoarelor utilizate în 2010
pentru recapitalizare și active depreciate s-a situat la 121,3 miliarde EUR
(1 % din PIB-ul UE). Infuziile de capital nou au reprezentat 87,8 miliarde
EUR (0,7 % din PIB-ul UE), în timp ce valoarea măsurilor legate de
salvarea activelor depreciate a fost de 33,6 miliarde EUR (0,3 % din
PIB-ul UE). În ceea ce privește măsurile în materie de lichidități și garanții,
suma medie rămasă pentru anul 2010 a fost de 983,9 miliarde EUR (8 % din
PIB), din care 922 de miliarde EUR (7,5 % din PIB-ul UE) sunt asociate
garanțiilor, în timp ce 61,9 miliarde EUR (0,5 % din PIB-ul UE) sunt
asociate măsurilor legate de lichidități. 3.2. Sumele
aprobate și sumele utilizate în temeiul cadrului temporar Context și domeniu de aplicare La 17 decembrie 2008, ca răspuns la înăsprirea
condițiilor de acces la credite cu care s-au confruntat întreprinderile ca
urmare a crizei financiare, Comisia a adoptat cadrul temporar. Acesta a pus
accentul, în primul rând, pe menținerea continuității accesului
întreprinderilor la finanțare și, în al doilea rând, pe crearea condițiilor
necesare pentru o creștere durabilă pe termen lung prin încurajarea
investițiilor. În plus, au fost simplificate unele norme prevăzute în liniile
directoare existente, de exemplu au fost introduse plafoane mai ridicate pentru
investițiile de capital de risc. Cadrul temporar permite acordarea de ajutoare
pentru sprijinirea tuturor sectoarelor economice, însă exclude ajutoarele
destinate remedierii problemelor structurale preexistente și, prin urmare, nu
se aplică întreprinderilor aflate în dificultate înainte de criză. Cadrul temporar trebuie considerat ca făcând
parte dintr-un răspuns mai amplu al Comisiei la criza economică, și anume
Planul european de redresare economică[23].
Având în vedere volatilitatea ridicată a
piețelor financiare, împreună cu incertitudinea cu privire la perspectivele
economice, Comisia a hotărât, la sfârșitul anului 2010, să prelungească pentru
încă un an anumite măsuri prevăzute în cadrul temporar, eliminând în același
timp progresiv posibilitatea acordării unui ajutor compatibil limitat în
valoare de 500 000 EUR pentru fiecare întreprindere și înăsprind
condițiile pe baza cărora statele membre pot acorda ajutoare în temeiul
cadrului temporar[24].
Măsuri aprobate în temeiul cadrului
temporar În 2010, Comisia a autorizat șase noi scheme
și o nouă măsură de ajutor ad hoc și a prelungit 10 scheme în temeiul
cadrului temporar[25],
al căror volum total aprobat s-a ridicat la 1,6 miliarde EUR (0,01 %
din PIB-ul UE). Acestea au inclus o schemă de ajutor de până la 500 000
EUR pentru fiecare întreprindere (1 stat membru), o schemă de garanții la
împrumuturile subvenționate (1 stat membru), o schemă de capital de risc (1
stat membru), iar trei state membre au facilitat activitățile de export prin
trei scheme de credite la export. De asemenea, 10 noi măsuri de ajutor au fost
acordate agricultorilor în temeiul cadrului temporar. Schemele prelungite
cuprind 3 scheme (3 state membre), 2 măsuri în materie de garanții la
împrumuturile subvenționate (2 state membre), 2 scheme privind dobânzi la
împrumuturi subvenționate (2 state membre) și 3 scheme de facilitare a
activităților de export. De la intrarea în vigoare a cadrului temporar,
volumul total aprobat autorizat de Comisie în temeiul dispozițiilor acestui
cadru s-a ridicat la aproximativ 82,9 miliarde EUR[26]. Ajutoarele utilizate în 2010 În 2010, valoarea ajutorului utilizat în
temeiul cadrului temporar a fost de aproximativ 11,8 miliarde EUR
(0,09 % din PIB-ul UE). Majoritatea statelor membre au preferat să
utilizeze ajutoare de valoare limitată (aproximativ 5,3 miliarde EUR),
urmat de garanțiile la împrumuturile subvenționate (2,9 miliarde EUR),
creditele cu rate ale dobânzii subvenționate (2,7 miliarde EUR) și ajutoare
pentru capitalul de risc (0,77 miliarde EUR). Creditele cu rate ale dobânzii
subvenționate pentru fabricarea de produse ecologice nu au fost utilizate. Valoarea totală a ajutoarelor utilizate în
temeiul cadrului temporar de la intrarea în vigoare a acestuia este de
aproximativ 32,8 miliarde EUR. Pentru mai multe detalii privind ajutoarele acordate în temeiul
cadrului temporar, a se vedea capitolul 3.2 din documentul de lucru al
serviciilor Comisiei. 4. Tendințele
cheltuielilor aferente ajutoarelor de Stat în funcție de tipul măsurilor de
ajutor de stat 4.1. Numărul
măsurilor de ajutor de stat În 2010, numărul măsurilor de ajutoare noi
exceptate pe categorii introduse de statele membre s-a redus considerabil, cu
aproape jumătate față de 2009. Totuși, raportul dintre ajutoarele acordate prin
scheme de exceptare pe categorii și ajutoarele individuale a rămas stabil.
Această scădere se datorează în principal faptului că statele membre au creat
noi măsuri de ajutor în conformitate cu Regulamentul general de exceptare pe
categorii de ajutoare (GBER), care a intrat în vigoare în septembrie 2008, și a
înlocuit într-o mare măsură măsurile de ajutor existente care au făcut parte
din eliminarea progresivă a regulamentelor precedente de exceptare pe categorii
pentru ajutoare destinate ocupării forței de muncă, formării și IMM-urilor și,
parțial, pentru ajutoare regionale. Este posibil ca restricțiile bugetare
impuse la nivel național în 2010 să explice reticența statelor membre de a crea
noi măsuri de ajutor în temeiul exceptării pe categorii. 4.2. Volumul
ajutoarelor - aproximativ 21% din ajutoarele pentru industrie și servicii sunt
exceptate pe categorii Ajutoarele exceptate pe categorii au crescut
în continuare cu aproximativ 1 miliard EUR, ajungând la 12,6 miliarde EUR
sau 0,1 % din PIB-ul UE, ceea ce reprezintă 21% din volumul total al
ajutoarelor acordate industriei și serviciilor în 2010. La această creștere a
volumului ajutoarelor exceptate pe categorii în 2010 au contribuit în principal
ajutoarele regionale și ajutoarele C&D&I și pentru ocuparea forței de
muncă, în timp ce ajutoarele exceptate pe categorii destinate IMM-urilor și
formării au fost în scădere, fără a compensa însă creșterea globală a
ajutoarelor exceptate pe categorii. Se reamintește faptul că statele membre au
continuat să elimine progresiv măsurile de ajutor acordate în temeiul
regulamentelor anterioare de exceptare pe categorii aplicabile sectoarelor
specifice și le-au înlocuit cu măsuri corespondente în temeiul GBER, prin care
noul domeniu de aplicare al măsurii a fost de cele mai multe ori extins, astfel
cum se permite în prezent în conformitate cu normele GBER. 5. Aplicarea normelor
privind ajutoarele de stat Ajutoarele ilegale[27] În perioada 2000-2010, Comisia a adoptat 980
de decizii referitoare la ajutoare ilegale. În aproximativ 22 % din cazurile
de ajutoare ilegale[28],
Comisia a intervenit prin luarea unei decizii negative cu privire la o măsură
de ajutor incompatibil. În general, prin astfel de decizii negative se solicită
statului membru în cauză să recupereze ajutorul acordat în mod ilegal. În alte
3 % din cazurile de ajutoare ilegale[29],
Comisia a luat o decizie condițională. Această rată de intervenție în materie
de ajutoare ilegale de aproximativ 25 % este de aproximativ zece ori mai
mare decât rata deciziilor negative și condiționale în ceea ce privește
cazurile notificate corespunzător. Peste jumătate dintre intervenții au avut
loc în sectorul industriei și serviciilor, puțin sub un sfert în agricultură și
restul în sectorul pescuitului, transporturilor și cărbunelui. Recuperarea ajutoarelor S-au înregistrat noi progrese în privința
aplicării deciziilor de recuperare pendinte. Numărul total al cazurilor de
recuperare în așteptare era de 55 (comparativ cu 94 de cazuri la sfârșitul
anului 2004). Valoarea ajutoarelor ilegale și incompatibile recuperate începând
din 2000 a continuat să crească până la 11,5 miliarde EUR la 30 iunie 2011.
Aceasta înseamnă că procentul ajutoarelor ilegale și incompatibile care rămân
de recuperat a scăzut de la 75 % la sfârșitul anului 2004, la aproximativ
18,6 % la 30 iunie 2011. Aplicarea normelor referitoare la
ajutoarele de stat: cooperarea cu instanțele naționale În cadrul măsurilor adoptate ca urmare a
Comunicării privind aplicarea normelor referitoare la ajutoarele de stat de
către instanțele naționale din 2009[30],
s-au intensificat eforturile de promovare: a fost publicat un pachet informativ
pe site-ul DG Concurență[31]
și a fost distribuită o broșură[32]
menită să îi ajute pe judecători în activitatea lor de zi cu zi. De asemenea,
s-au organizat[33]
cursuri specifice de formare pentru judecătorii naționali. Monitorizarea ex post De la intrarea în vigoare a GBER, un număr din
ce în ce mai mare mai mare de măsuri nu mai fac obiectul obligației de
notificare. Rezultatele au arătat că, în general, partea actualei arhitecturi în
legătură cu ajutoarele de stat care permite aprobarea schemelor de ajutor și
autorizează statele membre să pună în aplicare măsurile de ajutor în temeiul
GBER și BER încă funcționează satisfăcător. Totuși, au fost identificate o
serie de aspecte individuale și orizontale care trebuie monitorizate împreună
cu statele membre. ANEXĂ Document de
lucru al serviciilor Comisiei „Date și cifre privind ajutoarele de stat în
statele membre ale UE” [1] În timp ce edițiile anterioare ale tabloului de bord de
toamnă, o cifră exprima volumul ajutoarelor în valoare absolută și în valoare
relativă (procentaj din PIB), raportul din acest an face distincția între
ajutoarele care nu sunt legate de criză, ajutoare legate de criză, destinate
sectorului financiar și ajutoare acordate în temeiul cadrului temporar al
Uniunii (denumit în continuare „cadrul temporar”) și oferă, în consecință,
cifre separate (în termeni absoluți și relativi). Puteți citi detalii
suplimentare referitoare la metodologie în nota corespunzătoare din documentul
de lucru al serviciilor Comisiei care însoțește prezentul raport. [2] Pentru a calcula ajutoarele legate de criză, prezentul
tablou de bord, în conformitate cu documentul de lucru al serviciilor Comisiei
privind efectele normelor temporare de ajutor de stat adoptate în contextul
crizei economice și financiare
(http://ec.europa.eu/competition/publications/reports/temporary_stateaid_rules_en.html),
utilizează doar două concepte: valoarea angajată a ajutorului și valoarea
utilizată a ajutorului. Suma angajată (volumul de ajutoare asumat) reprezintă
volumul global maxim al măsurilor de ajutor de stat instituite de statele
membre și aprobate de Comisie. Cuantumul ajutoarelor utilizate înseamnă volumul
efectiv al măsurilor de ajutor puse în aplicare de statele membre. Metodologia
utilizată pentru calcularea ajutoarelor legate de criză este explicată în
continuare în documentul de lucru al serviciilor Comisiei. Pentru toate
celelalte tipuri de ajutoare, pe lângă sumele aprobate și sumele utilizate,
statele membre au raportat, de asemenea, la fel ca în tablourile de bord
precedente, elementul de ajutor, iar cheltuielile totale sunt exprimate în
consecință, atât ca volum absolut, cât și ca procent din PIB, pentru a prezenta
un set comparabil de informații. [3] Versiunea consolidată a Comunicării Comisiei – Cadru
comunitar temporar pentru măsurile de ajutor de stat de sprijinire a accesului
la finanțare în contextul actualei crize financiare și economice; JO
C 83, 7.4.2009, p. 1, modificată prin JO
C 261, 31.10.2009, p. 1 și prin JO
C 303, 15.12.2009, p. 6. [4] A se vedea http://www.eftasurv.int/press--publications/scoreboards/state-aid-scoreboards/. [5] Suma totală include ajutoarele pentru industria
prelucrătoare, servicii, industria cărbunelui, agricultură, pescuit și o parte
a sectorului transporturilor, dar exclude ajutoarele acordate sectorului
feroviar și ajutoarele pentru compensarea unor servicii de interes economic
general, din lipsa unor date comparabile. Cuantumurile ajutoarelor se referă la
elementul de ajutor (sau echivalent subvenție brută în cazul garanțiilor sau al
împrumuturilor) conținut de o măsură de ajutor de stat, în afara cazului în
care se prevede altfel (pentru detalii suplimentare, a se vedea observațiile
metodologice formulate în documentul de lucru al serviciilor Comisiei). [6] UE înseamnă toate statele membre ale UE. [7] Pentru a oferi o imagine completă privind ajutoarele
acordate în contextul crizei, întreaga perioadă începând de la adoptarea de
către Comisie a măsurilor luate în contextul crizei și până la data-limită – 1 octombrie
2011- este folosită ca perioadă de referință pentru această parte a raportului.
[8] UE-15 cuprinde statele membre care au aderat la UE
înainte de 2004. [9] Ajutoarele acordate sectorului cărbunelui, ca parte a
ajutoarelor sectoriale, și, prin urmare, incluse în ajutoarele acordate
industriei și serviciilor, s-au ridicat la 2,9 miliarde EUR,
reprezentând 4,9% din valoarea totală a ajutoarelor acordate industriei și
serviciilor. [10] În timp ce informațiile privind ajutoarele acordate
industriei și serviciilor sunt colectate de la statele membre în temeiul anexei
III A la Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei (JO L 140, 30.4.2004, p. 1),
informațiile privind ajutoarele pentru sectorul feroviar sunt colectate pe baza
unui concept diferit, ceea ce nu permite, prin urmare, agregarea acestor date
pentru a obține o sumă totală. [11] Până la momentul întocmirii prezentului raport,
prezentaseră informații privind ajutoarele acordate sectorului feroviar
Austria, Belgia Danemarca, Estonia, Spania, Finlanda, Franța, Italia,
Luxemburg, Lituania, Letonia, Portugalia și Suedia. [12] Puteți găsi mai multe detalii privind sectorul
transporturilor la paragraful 2.3.5 din SWD. [13] Sursă: DG Concurență; cifre PIB: Eurostat. [14] Actualizare din toamna anului 2010, COM(2010) 701; Actualizare din
toamna anului 2009, COM (2009) 661 final. Se pot descărca de pe site-ul DG
Concurență:
http://ec.europa.eu/competition/state_aid/studies_reports/archive/scoreboard_arch.html . [15] În perioada 2005-2007. [16] În perioada 2008-2010. [17] A se vedea figura 6 din documentul serviciilor Comisiei. [18] Pentru detalii suplimentare, a se vedea capitolul 4. [19] De exemplu, articolul 107 alineatul (3) litera (a) privind
ajutoarele regionale, articolul 107 alineatul (3) litera (b) în ceea ce
privește executarea unui proiect important de interes european comun. [20] Cifrele referitoare la 2008 conțin bugetul aprobat pentru
recapitalizarea Northen Rock din 2007. [21] Cifrele referitoare la 2008 conțin bugetul utilizat pentru
recapitalizarea Northen Rock din 2007. [22] Inclusiv ajutoare noi, precum și sumele medii rămase. [23] Adoptat în noiembrie 2008. [24] Comunicarea Comisiei – Cadru temporar al Uniunii pentru
măsurile de ajutor de stat de sprijinire a accesului la finanțare în contextul
actualei crize financiare și economice; JO C 6, 11.1.2011, p.5. [25] Pentru detalii suplimentare, a se vedea capitolul 3.2 din
documentul de lucru al serviciilor Comisiei. [26] Data-limită este 1 octombrie 2011. [27] În conformitate cu articolul 108 alineatul (3) din TFUE,
statele membre au obligația de a notifica măsurile de ajutor de stat Comisiei
înainte de a le pune în aplicare, precum și de a aștepta rezultatul
investigației Comisiei înainte de a pune în aplicare măsurile notificate. În
cazul nerespectării uneia dintre aceste obligații, se consideră că măsura de
ajutor de stat este ilegală. [28] 217 cazuri. [29] 31 de cazuri. [30] Comunicarea Comisiei privind aplicarea normelor
referitoare la ajutoarele de stat de către instanțele naționale (JO 85, 9.4.2009,
p. 1) [31] http://ec.europa.eu/competition/court/state_aid.html
[32] http://ec.europa.eu/competition/publications/state_aid/national_courts_booklet_en.pdf
[33] Prin intermediul punctului de contact, ec-amicus-state-aid@ec.europa.eu
au fost tratate o serie de cereri de informații și de avize din partea
judecătorilor naționali.