Propunere de decizie a Consiliului de autorizare a ratificării de către statele membre, în interesul Comunităţii Europene, a Convenţiei din 2007 a Organizaţiei Internaţionale a Muncii privind munca în domeniul pescuitului (Convenţia 188) /* COM/2008/0320 final - CNS 2008/0107 */
[pic] | COMISIA COMUNITĂŢILOR EUROPENE | Bruxelles, 27.5.2008 COM(2008) 320 final 2008/0107 (CNS) Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de autorizare a ratificării de către statele membre, în interesul Comunității Europene, a Convenției din 2007 a Organizației Internaționale a Muncii privind munca în domeniul pescuitului (Convenția 188) (prezentată de Comisie) EXPUNERE DE MOTIVE 1. CONTEXTUL PROPUNERII | Motivele și obiectivele propunerii Convenția nr. 188 privind munca în sectorul pescuitului adoptată de Organizația Internațională a Muncii (denumită în continuare „OIM”) în iunie 2007, în cadrul celei de-a nouăzeci și șasea sesiuni a Conferinței Internaționale a Muncii (denumită în continuare „Convenția 188”). Adoptarea Convenției 188 s-a impus odată cu adoptarea Convenției consolidate a OIM privind munca în domeniul maritim (denumită în continuare „CMM”) în februarie 2006[1]. CMM a exclus sectorul pescuitului din domeniul său de aplicare. În 2003, Biroul OIM și constituenții tripartiți ai OIM (guvernele, patronatele și sindicatele) au început lucrările privind un standard internațional pentru forța de muncă actualizat și global pentru sectorul pescuitului care să prevadă o protecție adecvată pentru pescari la nivel mondial și care să fie ratificat la scară largă. Convenția 188 are ca scop stabilirea unor standarde internaționale minime pentru sectorul pescuitului. Prin urmare, aceasta revizuiește Convenția (nr. 112) privind vârsta minimă (pescari), 1959, Convenția (nr. 113) privind examenul medical al pescarilor, 1959, Convenția (nr. 114) privind contractul de muncă pentru pescari, 1959 și Convenția (nr. 126) privind locuirea la bordul navelor de pescuit, 1966; de asemenea, acoperă aspecte importante, precum sănătatea și siguranța la locul de muncă, personalul și orele de odihnă, lista echipajului, repatrierea, recrutarea și angajarea, asigurările sociale și respectarea și punerea ei în aplicare. Convenția 188 este însoțită de Recomandarea 199 privind munca în sectorul pescuitului, care a fost adoptată în cadrul Conferinței Internaționale a Muncii din iunie 2007. Obiectivul principal al Convenției din 2007 este de a obține și de a menține un tratament identic pentru toți cei din sectorul pescuitului prin promovarea unor condiții decente de trai și de muncă pentru pescari precum și a unor condiții mai favorabile concurenței loiale la nivel mondial, în acest fel, remediind procentul foarte scăzut de ratificare a multor convenții privind munca în domeniul maritim. UE s-a implicat îndeaproape în negocierile și finalizarea Convenției 188 printr-o coordonare la nivel comunitar. Coerența și compatibilitatea între dispozițiile OIM și cele ale acquis-ului comunitar au fost examinate prin coordonarea comunitară în cadrul discuțiilor din 2004, 2005 și 2007. Aceasta s-a dovedit utilă în special în ceea ce privește anumite dispoziții ale convenției care intră sub incidența competenței exclusive a comunității în ceea ce privește coordonarea sistemelor de asigurări sociale care rezultă din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 al Consiliului din 14 iunie 1971 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu lucrătorii salariați și cu familiile acestora care se deplasează în cadrul Comunității, adoptat în conformitate cu articolul 42 din Tratatul de instituire a Comunității Europene. Articolele 13 alineatul (2) litera (c) și 14b din Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 stabilesc dispoziții specifice pentru navigatori și pescari. Aplicarea Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 a fost extinsă prin Regulamentul (CE) nr. 859/2003 din 14 mai 2003, astfel încât să includă resortisanți ai țărilor terțe. Regulamentul menționat stabilește normele aplicabile resortisanților țărilor terțe și le conferă acestora drepturi de protecție socială egale cu cele ale resortisanților comunitari, la deplasările în interiorul Uniunii Europene. Regulamentul (CEE) nr. 1408/71 va fi înlocuit la momentul oportun de Regulamentul (CE) nr. 883/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială, odată cu adoptarea noului proiect de regulament de punere în aplicare. În textul OIM, atât statul de pavilion, cât și statul de reședință au responsabilități, însă acestea se aplică unor domenii diferite de acoperire a asigurărilor sociale, în timp ce, în temeiul legislației comunitare, statul de pavilion este desemnat, de regulă, ca țara a cărei legislație în domeniul asigurărilor sociale se aplică, în conformitate cu Regulamentele (CEE) nr. 1408/71 și (CE) nr. 883/2004. Pentru a reglementa potențialele conflicte dintre dispozițiile prevăzute de Convenția din 2007 și de acquis-ul comunitar în ceea ce privește coordonarea sistemelor de asigurări sociale, s-a introdus în text o clauză de salvgardare (la articolul 37). Obiectivul urmărit prin această clauză este de a garanta prevalența legislației comunitare privind coordonarea sistemelor de asigurări sociale în cazurile în care convenția duce la un rezultat diferit de normele comunitare aplicabile. În conformitate cu jurisprudența AETR a Curții de Justiție în materie de competență externă, statele membre nu au capacitatea de ratificare a Convenției din 2007 fără autorizare din partea Comunității, deoarece dispozițiile sale privind coordonarea sistemelor de asigurări sociale afectează exercitarea competenței exclusive a comunității în acest domeniu. În acest context și pentru a asigura respectarea distribuirii competențelor între Comunitate și statele membre, conform dispozițiilor tratatului, Comisia propune autorizarea de către Consiliu a ratificării de către statele membre, în interesul Comunității, a Convenției 188. | Context general Convenția 188 este în conformitate cu mandatul OIM, care include stabilirea unor standarde internaționale pentru forța de muncă din sectorul pescuitului în vederea promovării unor condiții decente de muncă pentru pescari. Convenția 188 ține seama de faptul că pescarii, datorită caracterului specific al acestui sector și condițiilor specifice de muncă și de trai, necesită protecție specială. Convenția stabilește nouă grupuri de standarde diferite: (I) definiții și domeniu de aplicare, (II) principii generale, (III) condiții minime de muncă la bordul navelor de pescuit, (IV) condiții de angajare, (V) cazare și masă, (VI) îngrijire medicală, protecția sănătății și asigurări sociale, (VII) respectare și aplicare, (VIII) modificarea anexelor I, II și III și (IX) dispoziții finale. În vederea punerii sale în aplicare, Convenția 188 necesită ca atât statele de pavilion, cât și statele port să stabilească un sistem de respectare și aplicare. De asemenea, Convenția 188 include clauza de „interdicție a unui tratament mai favorabil” pentru a se asigura că navele provenind din state care nu au ratificat această convenție nu beneficiază de un tratament mai favorabil decât navele de pescuit care arborează drapelul unui stat care a ratificat-o. Există o parte semnificativă din acquis-ul comunitar, derivat din articolele 42, 71, 137 și 138 din tratat, care acoperă o gamă largă de aspecte abordate de OIM. Partea esențială a dispozițiilor acestui text este constituită de aspecte legate de distribuirea competențelor în conformitate cu Convenția din 2007. Competența Comunității a fost exercitată, printre altele, în domenii precum dreptul muncii, condițiile și siguranța la locul de muncă și protecția sănătății, cazarea și condițiile privind siguranța în construirea și întreținerea navelor de pescuit. Acordurile de parteneriat în domeniul pescuitului (FPA) încheiate de Uniunea Europeană cu țări terțe conțin, de asemenea, o clauză socială care face trimitere la standardele OIM. Cartea albastră a UE pentru o politică maritimă (O politică maritimă integrată pentru Uniunea Europeană) sprijină ratificarea și aplicarea convențiilor internaționale în domeniul muncii pentru sectoarele maritime, inclusiv a Convenției 188. | Dispoziții în vigoare incluse în sfera de aplicare a propunerii Nu există dispoziții în sfera de aplicare a propunerii. | Coerența cu celelalte politici și obiective ale Uniunii Nu se aplică | 2. CONSULTAREA PăRTILOR INTERESATE șI EVALUAREA IMPACTULUI | Consultarea părților interesate | Nu se aplică | Obținerea și utilizarea opiniei experților | Nu a fost necesară consultarea experților externi. | Evaluarea impactului Nu se aplică Prin urmare, nu este necesar a se avea în vedere mai multe opțiuni. | 3. ELEMENTELE JURIDICE ALE PROPUNERII | Rezumatul acțiunii propuse Aplicarea normelor comunitare în domeniile incluse în sfera de aplicare a Convenției 188 ar trebui să fie continuată și ar trebui dat un semnal clar către restul lumii cu privire la importanța pe care Comunitatea o acordă Convenției 188 și condițiilor de muncă și de trai ale pescarilor. Spre deosebire de alte foruri internaționale, normele de funcționare ale OIM nu includ un proces de semnare oficială, prealabil ratificării. În contextul OIM, semnarea este înlocuită de o procedură de votare care duce la adoptare, aceasta fiind echivalentul semnării. Convenția în cauză a fost adoptată pe bază de vot la 14 iunie 2007, în cadrul Conferinței Internaționale a Muncii, dar nu a intrat încă în vigoare. Deși numai statele pot adera la convenție, în numele Comunității Europene, Comisia a participat activ la pregătirea acesteia și la negocieri prin intermediul coordonării la nivelul Uniunii Europene. Având în vedere caracterul tripartit al OIM, guvernele, delegațiile sindicale și patronale au participat la negocieri și au votat pentru adoptarea Convenției 188. De asemenea, Comisia a facilitat coordonarea comunitară prin organizarea, în cooperare cu președinția UE, a unor reuniuni ale experților din statele membre și a unor consultări cu UE și cu partenerii sociali internaționali. Comisia a participat în calitate de observator activ. Trebuie subliniat faptul că este necesar ca această convenție să intre în vigoare cât mai curând posibil. Deoarece competența privind coordonarea sistemelor de asigurări sociale aparține Comunității, statele membre nu pot ratifica convenția fără autorizarea din partea Comunității. Comisia propune autorizarea de către Consiliu a ratificării de către statele membre, în interesul Comunității, a Convenției 188. În consecință, propunerea de decizie ar permite statelor membre și le-ar încuraja să întreprindă toate demersurile necesare pentru ratificarea imediată a convenției. | Temei juridic Articolul 42 din Tratatul de instituire a Comunității Europene | Principiul subsidiarității Propunerea intră în sfera de competență exclusivă a Comunității. Prin urmare, nu se aplică principiul subsidiarității. | Principiul proporționalității Propunerea respectă principiul proporționalității din următorul (următoarele) motiv(e): | Nu se aplică | Nu se aplică | Alegerea instrumentelor | Instrumentele propuse: altele | Alte instrumente nu ar fi adecvate din următorul (următoarele) motiv(e): Nu se aplică și nu este cazul | 4. IMPLICAțII BUGETARE | Propunerea nu are implicații cu privire la bugetul comunitar. | 5. INFORMAțII SUPLIMENTARE | Explicarea detaliată a propunerii Nu se aplică | 2008/0107 (CNS) Propunere de DECIZIE A CONSILIULUI de autorizare a ratificării de către statele membre, în interesul Comunității Europene, a Convenției din 2007 a Organizației Internaționale a Muncii privind munca în domeniul pescuitului (Convenția 188) CONSILIUL UNIUNII EUROPENE, având în vedere Tratatul de instituire a Comunității Europene, în special articolul 42, coroborat cu prima teză a articolului 300 alineatul (2) primul paragraf și cu articolul 300 alineatul (3) primul paragraf, având în vedere propunerea Comisiei[2], având în vedere avizul Parlamentului European[3], întrucât: (1) Convenția nr. 188 a Organizației Internaționale a Muncii (denumite în continuare „Convenția”, respectiv „OIM”) privind munca în sectorul pescuitului adoptată la 14 iunie 2007 de către sesiunea maritimă din cadrul Conferinței Internaționale a Muncii a OIM, care a avut loc la Geneva și în cadrul căreia toate delegațiile statelor membre ale UE au votat în favoarea adoptării[4]. (2) Convenția aduce o contribuție majoră, în sectorul pescuitului la nivel internațional, la promovarea unor condiții de muncă decente pentru pescari, precum și a unor condiții mai favorabile concurenței loiale pentru proprietarii de nave de pescuit și, prin urmare, se recomandă aplicarea cât mai curând a dispozițiilor acesteia. (3) Comisia, Consiliul și Parlamentul European promovează ratificarea convențiilor internaționale în domeniul muncii care sunt clasificate de OIM ca actualizate, drept contribuție la eforturile UE de a promova condiții de muncă decente pentru toți în interiorul și în afara UE[5]. (4) Articolul 19 alineatul (8) din Constituția OIM prevede că „adoptarea de către conferință a oricărei convenții sau recomandări sau ratificarea oricărei convenții de către oricare membru nu se va considera în niciun caz a afecta vreo lege, hotărâre arbitrală, cutumă sau înțelegere care asigură pentru lucrătorii în cauză condiții mai favorabile decât acelea prevăzute de convenția sau recomandarea respectivă”. (5) Anumite dispoziții ale Convenției intră sub incidența competenței exclusive a Comunității în ceea ce privește coordonarea sistemelor de asigurări sociale. (6) Comunitatea nu poate să ratifice Convenția, întrucât doar statele membre pot fi părți la aceasta. (7) În consecință, Consiliul ar trebui să autorizeze statele membre cărora li se aplică normele Comunității privind coordonarea sistemelor de asigurări sociale, în temeiul articolului 42 din Tratat, să ratifice Convenția în interesul Comunității, în condițiile prevăzute de prezenta decizie, ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE: Articolul 1 Statele membre sunt autorizate prin prezenta să ratifice, pentru părțile care intră sub incidența competenței Comunității, Convenția din 2007 a Organizației Internaționale a Muncii privind munca în domeniul pescuitului, adoptată la 14 iunie 2007. Articolul 2 Statele membre ar trebui să facă eforturi pentru a întreprinde demersurile necesare în vederea depunerii instrumentelor de ratificare a Convenției pe lângă directorul general al Biroului Internațional al Muncii cât mai curând posibil, de preferință înainte de 31 decembrie 2012. Consiliul va analiza, înainte de ianuarie 2012, progresele înregistrate în cadrul procesului de ratificare. Articolul 3 Prezenta decizie se adresează statelor membre în conformitate cu Tratatul de instituire a Comunității Europene. Adoptată la Bruxelles, Pentru Consiliu Președintele [1] Consiliul a autorizat ratificarea de către statele membre a CMM prin Decizia 2007/431/CE din 7 iunie 2007 (JO L 161, 22.6.2007, p. 63). [2] JO C , p. [3] JO C , p. [4] OIM, Conferința Internațională a Muncii, Raport provizoriu, A nouăzeci și șasea sesiune, Geneva, 2007 nr. 12 și nr. 25. [5] COM(2006) 249 final și SEC(2006) 643; Concluziile Consiliului din 30 noiembrie – 1 decembrie 2006, reuniunea 2767; Rezoluția Parlamentului European din 23 mari 2007 privind promovarea de locuri de muncă decente pentru toți.