30.11.2007 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 313/58 |
Regulamentul nr. 16 al Comisiei Economice pentru Europa a Organizaţiei Naţiunilor Unite (CEE-ONU) – Dispoziţii uniforme cu privire la omologarea:
I. centurilor de siguranţă, a sistemelor de fixare, a sistemelor de fixare a scaunelor pentru copii şi a sistemelor ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii pentru ocupanţii autovehiculelor
II. vehiculelor echipate cu centuri de siguranţă, sisteme de fixare, sisteme de fixare a scaunelor pentru copii şi sisteme ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii
Addendum 15: Regulamentul nr. 16
A 5-a revizuire
Doar textele originale ale CEE-ONU au efect juridic în temeiul dreptului public internaţional. Situaţia şi data intrării în vigoare a prezentului regulament trebuie verificate în ultima versiune a documentului de situaţie CEE-ONU TRANS/WP.29/343, disponibil la: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
Cuprinde întregul text valabil până la:
Suplimentul 17 la seria 04 de modificări – Data intrării în vigoare: 18 ianuarie 2006
CUPRINS
REGULAMENT
1. |
Domeniu de aplicare |
2. |
Definiţii |
3. |
Cerere de omologare |
4. |
Marcaje |
5. |
Omologare |
6. |
Specificaţii |
7. |
Teste |
8. |
Cerinţe referitoare la instalarea în vehicul |
9. |
Conformitatea producţiei |
10. |
Penalizări pentru neconformitatea producţiei |
11. |
Modificări şi prelungire a omologării tipului de vehicul sau a tipului de centură de siguranţă, sau sistem de fixare |
12. |
Încetarea definitivă a producţiei |
13. |
Instrucţiuni |
14. |
Denumirile şi adresele serviciilor tehnice însărcinate cu testele de omologare, precum şi ale departamentelor administrative |
15. |
Dispoziţii tranzitorii |
ANEXE
Anexa 1A: |
Comunicare cu privire la aprobarea, prelungirea, refuzarea sau retragerea omologării, sau întreruperea definitivă a producţiei unui tip de vehicul în ceea ce priveşte centura de siguranţă în conformitate cu Regulamentul nr. 16 |
Anexa 1B: |
Comunicare cu privire la aprobarea, prelungirea, refuzarea sau retragerea omologării, sau întreruperea definitivă a producţiei unui tip de centură de siguranţă sau sistem de fixare pentru pasagerii adulţi ai autovehiculelor în conformitate cu Regulamentul nr. 16 |
Anexa 2: |
Dispunerile mărcilor de omologare |
Anexa 3: |
Diagrama unui aparat pentru testarea durabilităţii mecanismului retractor |
Anexa 4: |
Diagrama unui aparat pentru testarea blocării retractoarelor cu blocare în caz de urgenţă |
Anexa 5: |
Diagrama unui aparat pentru testarea rezistenţei la praf |
Anexa 6: |
Descrierea căruciorului, a scaunului, a ancorajelor şi a dispozitivului de oprire |
Anexa 7: |
Descrierea manechinului |
Anexa 8: |
Descrierea curbei de încetinire a căruciorului în funcţie de timp |
Anexa 9: |
Instrucţiuni |
Anexa 10: |
Testarea dublă a cataramei |
Anexa 11: |
Testarea la abraziune şi microalunecare |
Anexa 12: |
Testul de coroziune |
Anexa 13: |
Ordinea testelor |
Anexa 14: |
Controlul conformităţii producţiei |
Anexa 15: |
Procedura de determinare a punctului „H” şi a unghiului real al torsului pentru poziţiile pe scaun în vehiculele cu motor |
Apendicele 1 – |
Descrierea maşinii tridimensionale pentru punctul „H” |
Apendicele 2 – |
Sistemul de referinţă tridimensional |
Apendicele 3 – |
Date de referinţă privind poziţiile pe scaun |
Anexa 16: |
Cerinţe minime pentru centuri de siguranţă şi retractoare |
Anexa 17: |
Cerinţe privind instalarea centurilor de siguranţă şi a sistemelor de fixare pentru ocupanţii adulţi ai vehiculelor cu motor pe scaunele orientate cu faţa înainte, precum şi instalarea sistemelor ISOFIX de prindere pentru copii |
Apendicele 1 – |
Dispoziţii privind instalarea sistemelor de fixare a scaunelor pentru copii de tip „universal”, folosind centurile de siguranţă ale vehiculului |
Apendicele 2 – |
Dispoziţii privind instalarea sistemelor ISOFIX de prindere pentru copii, cu faţa înainte şi înapoi, de categoriile universal şi semiuniversal instalate pe poziţiile ISOFIX |
Apendicele 3 – |
Tabele cu informaţiile din cartea vehiculului cu privire la adecvarea instalării sistemelor de fixare pentru copii pentru diferite poziţii pe scaun/poziţii ISOFIX |
1. DOMENIU DE APLICARE
Prezentul regulament se aplică centurilor şi sistemelor de siguranţă proiectate pentru instalare în vehicule şi destinate să fie utilizate separat, ca echipamente individuale, de către persoane adulte care ocupă scaune orientate cu faţa sau cu spatele la direcţia de mers. Acesta se aplică de asemenea sistemelor de siguranţă pentru copii şi sistemelor de siguranţă ISOFIX proiectate pentru instalare în vehicule de categoria M1 şi N1 (1).
2. DEFINIŢII
2.1. Centură de siguranţă (centură de siguranţă, centură)
Un ansamblu format din chingi cu o cataramă de siguranţă, dispozitive de reglare şi piese de fixare, care poate fi ancorat în interiorul unui autovehicul şi care este proiectat să diminueze riscul de vătămare a pasagerului în caz de coliziune sau frânare bruscă a vehiculului, limitând mobilitatea corpului pasagerului. Un astfel de ansamblu este în general denumit „centură”, termen care cuprinde de asemenea orice dispozitiv de absorbţie a energiei sau de retractare a centurii.
Acest ansamblu poate fi testat şi aprobat ca centură de siguranţă sau sistem de fixare.
2.1.1. Centură transversală
O centură cu prindere în două puncte care trece peste partea din faţă a regiunii pelviene a pasagerului.
2.1.2. Centură diagonală
O centură care trece în diagonală peste partea din faţă a pieptului, de la şold către umărul opus.
2.1.3. Centură cu prindere în trei puncte
O centură care în esenţă reprezintă o combinaţie între centura transversală şi centura diagonală.
2.1.4. Centură de tip S
O altă centură decât centura cu prindere în trei puncte sau centura transversală.
2.1.5. Centură de tip ham
O centură de tip S conţinând o chingă transversală şi chingi pentru umeri; o astfel de centură poate fi suplimentar furnizată împreună cu o chingă de cuprindere a coapselor.
2.2. Tipul centurii
Centurile de diferite „tipuri” sunt centuri care diferă substanţial una de cealaltă; diferenţele se pot referi în special la:
2.2.1. |
componentele rigide (cataramă, piese de fixare, retractor etc.); |
2.2.2. |
materialul, ţesătura, dimensiunile şi culoarea chingilor; sau |
2.2.3. |
geometria centurii. |
2.3. Chingă
O componentă flexibilă proiectată să susţină corpul şi să transmită presiunile la ancorajele centurii.
2.4. Cataramă
Un dispozitiv de decuplare rapidă care permite imobilizarea în scaun a pasagerului cu ajutorul centurii. Catarama poate să includă dispozitivul de reglare, cu excepţia unei catarame pentru centura de tip ham.
2.5. Dispozitiv de reglare a centurii
Un dispozitiv care permite reglarea centurii în conformitate cu cerinţele fiecărui pasager şi cu poziţia scaunului. Dispozitivul de reglare poate face parte din cataramă, dintr-un retractor sau din orice altă parte a centurii de siguranţă.
2.6. Dispozitiv de pretensionare
Un dispozitiv suplimentar sau integrat care strânge chinga pentru a reduce întinderea centurii în caz de accident.
2.7. |
„Zona de referinţă” înseamnă spaţiul dintre două planuri longitudinale verticale, aflate la 400 mm distanţă şi simetrice faţă de punctul „H”, definit prin rotirea aparatului în formă de cap din poziţie verticală în poziţie orizontală, astfel cum este descris în Regulamentul nr. 21 anexa 1. Aparatul va fi aşezat astfel cum este descris în anexa la Regulamentul nr. 21 şi fixat la lungimea maximă de 840 mm. |
2.8. |
„Ansamblul airbag-ului” înseamnă un dispozitiv instalat pentru a suplimenta centurile de siguranţă şi sistemele de fixare din autovehicule, adică un sistem care, în cazul unui impact sever care afectează automobilul, declanşează automat o structură flexibilă destinată să limiteze, prin comprimarea gazului din interior, severitatea contactului între una sau mai multe părţi ale corpului pasagerului şi interiorul habitaclului. |
2.9. |
„Airbag pasager” înseamnă un alt ansamblu de airbag decât cel al şoferului, destinat să protejeze pasagerul (pasagerii) aflat (aflaţi) pe scaune în caz de coliziune frontală. |
2.10. |
„Sistem de fixare a scaunelor pentru copii” înseamnă un dispozitiv de siguranţă astfel cum este definit în Regulamentul nr. 44. |
2.11. |
„Orientat cu spatele la direcţia de mers” înseamnă orientat în direcţia opusă direcţiei normale de deplasare a vehiculului. |
2.12. Piese de fixare
Componente ale centurii, incluzând elementele de fixare necesare, care permit prinderea de ancorajele centurii.
2.13. Dispozitiv de absorbţie a energiei
Dispozitiv destinat să disperseze energia separat sau împreună cu chinga, făcând parte din centură.
2.14. Retractor
Dispozitiv care adăposteşte parţial sau integral chinga unei centuri de siguranţă.
2.14.1. Retractor fără blocare (tipul 1)
Un retractor din care centura este extrasă pe toată lungimea de o forţă externă mică şi care nu reglează lungimea centurii extrase.
2.14.2. Retractor cu deblocare manuală (tipul 2)
Un retractor care necesită acţionarea manuală de către utilizator a unui dispozitiv de deblocare pentru a extrage centura pe lungimea dorită şi care se blochează automat când operaţiunea menţionată încetează.
2.14.3. Retractor cu blocare automată (tipul 3)
Un retractor care permite extragerea centurii pe lungimea dorită şi care, atunci când catarama este prinsă, reglează automat lungimea centurii extrase. Extragerea în continuare a centurii este împiedicată fără intervenţia voluntară a pasagerului.
2.14.4. Retractor cu blocare în caz de urgenţă (tipul 4)
Un retractor care, în condiţii normale de parcurs, nu restricţionează libertatea de mişcare a pasagerului care poartă centura de siguranţă. Un astfel de dispozitiv are elemente de reglare a lungimii care ajustează automat centura la statura pasagerului, precum şi un mecanism de blocare activat în caz de urgenţă de către:
2.14.4.1. |
frânarea vehiculului (sensibilitate unică); |
2.14.4.2. |
o combinaţie între frânarea vehiculului, deplasarea centurii sau orice alte mijloace automate (sensibilitate multiplă). |
2.14.5. Retractor cu blocare în caz de urgenţă, cu un prag mai mare de răspuns (tipul 4N)
Un retractor de tipul celui definit la punctul 2.14.4, dar cu proprietăţi speciale în ceea ce priveşte utilizarea sa în vehiculele de categoriile M2, M3, N1, N2 şi N3 (2).
2.14.6. Dispozitiv de reglare a centurii pe înălţime
Un dispozitiv care permite reglarea pe înălţime a buclei superioare a stâlpului centurii în funcţie de cerinţele fiecărui pasager şi de poziţia scaunului. Un astfel de dispozitiv ar putea fi considerat drept o componentă a centurii sau a ancorajului centurii.
2.15. Ancorajele centurii
Componente din structura vehiculului sau a scaunului sau oricare alte componente ale vehiculului de care vor fi prinse centurile.
2.16. Tipul de vehicul în ceea ce priveşte centurile de siguranţă şi sistemele de fixare
Categorie de autovehicule care nu diferă în aspecte esenţiale cum sunt dimensiunile, liniile şi materialele componentelor din structura vehiculului sau a scaunului sau a oricărei alte componente a vehiculului de care sunt prinse centurile de siguranţă sau sistemele de fixare.
2.17. Sistem de fixare
Un sistem destinat pentru un tip anume de vehicul sau un tip definit de constructorul vehiculului şi aprobat de serviciul tehnic, care constă dintr-un scaun şi o centură fixate de vehicul prin mijloace adecvate şi care cuprinde în plus orice elemente prevăzute să diminueze riscul de vătămare a pasagerului, în caz de frânare bruscă a vehiculului, limitând mobilitatea corpului pasagerului.
2.18. Scaun
O structură care poate sau nu să facă parte din structura vehiculului, completă cu tapiţerie, şi pe care să se aşeze o singură persoană adultă. Termenul se referă atât la un scaun separat, cât şi la o parte din bancheta spate pe care să se aşeze o singură persoană.
2.18.1. |
„Un scaun pentru pasagerul din faţă” înseamnă orice scaun la care „punctul H cel mai avansat” al scaunului respectiv se află în sau în faţa planului transversal vertical prin punctul „R” al şoferului. |
2.19. Grup de scaune
Fie o banchetă ca atare, fie un grup de scaune separate, dar alăturate (adică fixate astfel încât ancorajele frontale ale unuia dintre scaune să se afle pe aceeaşi linie cu ancorajele frontale sau posterioare ale celorlalte sau între ancorajele celorlalte scaune) şi pe care să se aşeze una sau mai multe persoane adulte.
2.20. Banchetă
O structură completă cu tapiţerie pe care să se aşeze mai multe persoane adulte.
2.21. Sistem de reglare a scaunului
Dispozitivul complet prin intermediul căruia scaunul sau componentele acestuia poate (pot) fi reglat(e) într-o poziţie adecvată structurii corporale a pasagerului aşezat; acest dispozitiv poate permite în special:
2.21.1. |
deplasarea longitudinală; |
2.21.2. |
deplasarea verticală; |
2.21.3. |
deplasarea unghiulară. |
2.22. Ancorajul scaunului
Sistemul prin care ansamblul scaunului este prins de structura vehiculului, inclusiv componentele afectate ale structurii vehiculului.
2.23. Tip de scaun
O categorie de scaune care nu diferă în aspecte esenţiale ca:
2.23.1. |
forma, dimensiunile şi materialele structurii scaunului; |
2.23.2. |
tipurile şi dimensiunile sistemelor de blocare şi de reglare a blocării scaunului; |
2.23.3. |
tipul şi dimensiunile ancorajului centurii de pe scaun, ale ancorajului scaunului şi ale componentelor afectate ale structurii vehiculului. |
2.24. Sistem de deplasare a scaunului
Un dispozitiv care permite deplasarea unghiulară sau longitudinală a scaunului sau a unuia dintre componentele acestuia, fără o poziţie intermediară fixă (pentru a facilita accesul pasagerilor).
2.25. Sistem de blocare a scaunului
Un dispozitiv care garantează că scaunul şi componentele acestuia sunt menţinute în orice poziţie de utilizare.
2.26. Buton integrat de deblocare a cataramei
Un buton de deblocare a cataramei care să nu permită deblocarea acesteia folosind o sferă cu diametrul de 40 mm.
2.27. Buton neintegrat de deblocare a cataramei
Un buton de deblocare a cataramei care să permită deblocarea acesteia folosind o sferă cu diametrul de 40 mm.
2.28. Limitator de tensiune
Un dispozitiv încorporat în retractor şi care limitează automat tensiunea centurii în momentul fixării acesteia. Când centura este eliberată, acest dispozitiv se decuplează automat.
2.29. |
„ISOFIX” este un sistem destinat prinderii sistemelor de fixare a scaunelor pentru copii, format din două ancoraje rigide în vehicul, două piese rigide de fixare corespunzătoare pe sistemul de fixare şi un mijloc de limitare a rotirii sistemului de fixare în jurul axei transversale. |
2.30. |
„Sistem ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii” înseamnă un sistem de fixare a scaunelor pentru copii care îndeplineşte condiţiile Regulamentului nr. 44 şi care trebuie prins de un sistem de ancorare ISOFIX, conform cerinţelor Regulamentului nr. 14. |
2.31. |
„Poziţia ISOFIX” înseamnă un sistem care permite instalarea:
|
2.32. |
„Sistem de ancorare ISOFIX”: un sistem alcătuit din două ancore cu prindere inferioară ISOFIX, care îndeplineşte cerinţele Regulamentului nr. 14 şi care este destinat prinderii unui sistem ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii împreună cu un dispozitiv antirotaţie. |
2.33. |
„Ancoră cu prindere inferioară ISOFIX”: o bară orizontală rotundă şi rigidă, cu diametrul de 6 mm, care depăşeşte structura vehiculului sau a scaunului, permiţând prinderea unui sistem ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii echipat cu piese de fixare ISOFIX. |
2.34. „Dispozitiv antirotaţie”
(a) |
Un dispozitiv antirotaţie pentru un sistem ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii universal constă dintr-o ancoră cu prindere superioară ISOFIX. |
(b) |
Un dispozitiv antirotaţie pentru un sistem ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii semiuniversal constă dintr-o ancoră cu prindere superioară, tabloul de bord al vehiculului sau o tijă de sprijin vizând limitarea rotirii sistemului de fixare în cazul unui impact frontal. |
(c) |
În cazul sistemelor ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii, de tip universal şi semiuniversal, scaunul vehiculului nu reprezintă în sine un dispozitiv antirotaţie. |
2.35. |
„Sistem de ancorare în partea superioară ISOFIX”: o componentă care îndeplineşte cerinţele din Regulamentul nr. 14, cum ar fi o bară amplasată într-o zonă definită, destinată cuplării chingii de prindere superioară ISOFIX şi transferării forţei de imobilizare a acesteia la structura vehiculului. |
2.36. |
Un „dispozitiv de ghidare” are rolul de a asista persoana care instalează sistemul ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii. El permite alinierea corectă între piesele de fixare ale sistemului ISOFIX şi ancorele cu prindere inferioară ISOFIX, facilitând fixarea. |
2.37. |
„Marcajul ISOFIX” este o informaţie furnizată persoanei care doreşte să instaleze un sistem ISOFIX de fixare a scaunelor pentru copii cu privire la poziţiile ISOFIX din vehicul şi poziţia fiecărui sistem de ancorare ISOFIX corespunzător. |
2.38. |
„Gabaritul sistemului de fixare a scaunelor pentru copii” (GSFSC) este un dispozitiv în conformitate cu una dintre cele şapte clase de dimensiuni ISOFIX, astfel cum sunt definite la punctul 4 din anexa 17 apendicele 2 din prezentul regulament şi, în special, ale cărui dimensiuni sunt prezentate în figurile 1-7 de la punctul 4 menţionat anterior. Gabaritele sistemelor de fixare a scaunelor pentru copii (GSFSC) se folosesc în prezentul regulament pentru a verifica clasele de dimensiuni ale sistemelor de fixare ISOFIX care se pot adapta la poziţiile ISOFIX ale vehiculului. În plus, unul dintre GSFSC, aşa-numitul ISO/F2 (B), descris în figura 2 de la punctul 4 menţionat anterior, este utilizat în Regulamentul nr. 14 pentru a verifica amplasarea şi posibilitatea de acces la oricare sistem de ancorare ISOFIX. |
3. CERERE DE OMOLOGARE
3.1. Tipul de vehicul
3.1.1. |
Cererea de omologare a unui tip de vehicul în ceea ce priveşte instalarea centurilor de siguranţă şi a sistemelor de fixare trebuie trimisă de constructorul vehiculului sau de reprezentantul său acreditat. |
3.1.2. |
Aceasta va fi însoţită de documentele menţionate mai jos în trei exemplare şi de următoarele informaţii: |
3.1.2.1. |
desene ale structurii generale a vehiculului la scară adecvată, arătând poziţiile centurilor de siguranţă şi desene detaliate ale centurilor de siguranţă şi ale punctelor în care acestea sunt prinse; |
3.1.2.2. |
o specificaţie privind materialele utilizate care ar putea afecta rezistenţa centurilor de siguranţă; |
3.1.2.3. |
o descriere tehnică a centurilor de siguranţă; |
3.1.2.4. |
în cazul centurilor de siguranţă prinse de structura scaunului; |
3.1.2.5. |
descrierea detaliată a tipului de vehicul în ceea ce priveşte proiectarea scaunelor, a ancorajelor scaunelor şi a sistemelor de reglare şi blocare a acestora; |
3.1.2.6. |
desene la scară adecvată şi suficient de detaliate ale scaunelor, ale ancorajelor acestora în vehicul şi ale sistemelor de reglare şi blocare ale acestora. |
3.1.3. |
La alegerea constructorului, trebuie prezentat serviciului tehnic însărcinat cu testele de omologare fie un vehicul reprezentativ pentru tipul de vehicul care urmează să fie omologat, fie componente ale vehiculului considerate esenţiale pentru testarea centurilor de siguranţă de către acest serviciu. |
3.2. Tipul de centură de siguranţă
3.2.1. |
Cererea de omologare a unui tip de centură de siguranţă trebuie trimisă de către deţinătorul mărcii înregistrate sau de reprezentantul acreditat al acestuia. În cazul sistemelor de fixare, cererea de omologare trebuie trimisă de către deţinătorul mărcii înregistrate sau de reprezentantul acestuia ori de către constructorul vehiculului în care urmează a fi instalat sau de reprezentantul acestuia. |
3.2.2. |
Aceasta va fi însoţită de: |
3.2.2.1. |
O descriere tehnică a tipului de centură, menţionându-se chingile şi părţile rigide folosite, însoţite de desene ale componentelor centurii; desenele trebuie să arate poziţia vizată pentru numărul de omologare şi simbolul (simbolurile) suplimentar(e) referitoare la cercul mărcii de omologare. Descrierea trebuie să menţioneze culoarea modelului trimis spre omologare şi să specifice tipul (tipurile) de vehicul pentru care se doreşte centura. În cazul retractoarelor, trebuie furnizate instrucţiunile de instalare pentru dispozitivul de detectare, iar pentru dispozitivele sau sistemele de pretensionare, trebuie furnizată o descriere tehnică completă a construcţiei şi funcţionării, alături de dispozitivul de detectare, dacă există, care descrie metoda de activare, precum şi orice metodă de evitare a activării accidentale. În cazul unui sistem de fixare, descrierea trebuie să cuprindă: desene la scară adecvată ale structurii vehiculului şi ale structurii scaunului, ale sistemului de reglare şi ale elementelor de prindere, indicând suficient de detaliat poziţia ancorajelor scaunelor, a ancorajelor centurilor şi a elementelor de consolidare, precum şi o specificaţie a materialelor folosite care ar putea afecta rezistenţa ancorajelor scaunelor şi a ancorajelor centurilor şi o descriere tehnică a ancorajelor scaunelor şi a ancorajelor centurilor. Dacă centura este destinată să fie fixată de structura vehiculului printr-un dispozitiv de reglare a centurii pe înălţime, descrierea tehnică trebuie să specifice dacă acest dispozitiv este considerat drept o componentă a centurii; |
3.2.2.2. |
şase mostre ale tipului de centură, dintre care unul este de referinţă; |
3.2.2.3. |
o bucată lungă de zece metri din fiecare tip de chingă folosită la tipul de centură; |
3.2.2.4. |
serviciul tehnic însărcinat cu testele de omologare are dreptul să solicite mostre suplimentare. |
3.2.3. |
În cazul sistemelor de fixare, trebuie trimise serviciului două mostre care pot include două dintre centurile prevăzute la punctele 3.2.2.2 şi 3.2.2.3 şi, la alegerea fabricantului, fie un vehicul reprezentativ pentru vehiculul ce urmează a fi omologat, fie partea sau părţile vehiculului considerate drept esenţiale pentru teste de către serviciul tehnic însărcinat cu testele de omologare. |
4. MARCAJE
Mostrele unui tip de centură sau ale unui tip de sistem de fixare trimise spre omologare în conformitate cu dispoziţiile punctelor 3.2.2.2, 3.2.2.3 şi 3.2.2.4 de mai sus trebuie marcate clar, fără posibilitate de ştergere, cu denumirea, iniţialele sau marca înregistrată a constructorului.
5. OMOLOGARE
5.1. |
Un certificat conform modelului specificat la punctele 5.1.1 sau 5.1.2 trebuie ataşat certificatului de omologare de tip: |
5.1.1. |
anexa 1A pentru cereri la care se face trimitere la punctul 3.1; |
5.1.2. |
anexa 1B pentru cereri la care se face trimitere la punctul 3.2; |
5.2. Tipul de vehicul
5.2.1. |
Dacă vehiculul trimis spre omologare conform prezentului regulament respectă condiţiile prevăzute la punctul 8 de mai jos şi în anexele 15 şi 16 la prezentul regulament, se acordă omologarea pentru acel tip de vehicul. |
5.2.2. |
Fiecărui tip omologat i se atribuie un număr de omologare. Primele două cifre (în prezent 04) indică seria de modificări care cuprind cele mai recente modificări tehnice aduse regulamentului în momentul emiterii aprobării. Aceeaşi parte contractantă nu poate atribui acelaşi număr unui alt tip de vehicul, aşa cum este definit la punctul 2.16 de mai sus. |
5.2.3. |
Orice notificare referitoare la omologarea, prelungirea, refuzul ori retragerea omologării sau întreruperea definitivă a producţiei unui tip de vehicul în conformitate cu prezentul regulament se comunică părţilor la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament, prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1A la prezentul regulament. |
5.2.4. |
Pe orice vehicul conform unui tip de vehicul omologat în temeiul prezentului regulament se aplică în mod vizibil şi într-un loc uşor accesibil menţionat pe formularul de omologare, o marcă de omologare internaţională ce cuprinde: |
5.2.4.1. |
un cerc care înconjoară litera „E” urmat de numărul distinctiv al ţării care a acordat omologarea (3); |
5.2.4.2. |
numărul prezentului regulament, urmat de litera R, o liniuţă şi numărul de omologare în dreapta cercului astfel cum este prevăzut la punctul 5.2.4.1. |
5.2.5. |
În cazul în care vehiculul este conform unui tip de vehicul omologat, în temeiul unuia sau a mai multor regulamente anexate la acord, în ţara care a acordat omologarea în temeiul prezentului regulament, simbolul prevăzut la punctul 5.2.4.1 nu trebuie repetat; într-o astfel de situaţie, numerele şi simbolurile suplimentare din toate regulamentele în temeiul cărora s-a acordat omologarea în ţara care a acordat omologarea conform prezentului regulament trebuie aşezate în coloane verticale la dreapta simbolului prevăzut la punctul 5.2.4.1. |
5.2.6. |
Marca de omologare trebuie să fie lizibilă şi de neşters. |
5.2.7. |
Marca de omologare trebuie amplasată în apropierea plăcuţei cu datele vehiculului, fixată de constructor. |
5.3. Tipul de centură de siguranţă
5.3.1. |
Dacă mostrele unui tip de centură, care sunt trimise în conformitate cu dispoziţiile punctului 3.2 de mai sus, respectă condiţiile de la punctele 4, 5.3 şi 6 ale prezentului regulament, omologarea este acordată. |
5.3.2. |
Fiecărui tip omologat i se atribuie un număr de omologare. Primele două cifre ale acestui număr (în prezent 04 corespunzător seriei 04 de modificări intrate în vigoare la 22 decembrie 1985) indică seria de modificări care include cele mai recente modificări tehnice majore aduse regulamentului în momentul emiterii omologării. Aceeaşi partea contractantă nu poate atribuit acelaşi număr unui alt tip de centură sau sistem de fixare. |
5.3.3. |
Orice notificare referitoare la omologarea, prelungirea sau refuzul omologării unui tip de centură ori sistem de fixare în conformitate cu prezentul regulament trebuie comunicată părţilor la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unui formular conform modelului din anexa 1B din prezentul regulament. |
5.3.4. |
Pe orice centură conformă unui tip omologat în temeiul prezentului regulament trebuie prevăzute, într-un loc adecvat, în afară de mărcile prevăzute la punctul 4 de mai sus, următoarele informaţii specifice: |
5.3.4.1. |
O marcă de omologare internaţională ce cuprinde: |
5.3.4.1.1. |
un cerc care înconjoară litera „E” urmat de numărul distinctiv al ţării care a acordat omologarea (4); |
5.3.4.1.2. |
un număr de omologare; |
5.3.4.2. |
următorul (următoarele) simbol (simboluri) suplimentar(e): |
5.3.4.2.1. |
Litera „A” pentru o centură cu prindere în trei puncte, litera „B” pentru o centură transversală şi litera „S” pentru centuri speciale. |
5.3.4.2.2. |
În plus faţă de simbolurile la care se face trimitere la punctul 5.3.4.2.1 de mai sus trebuie prevăzute următoarele marcaje adiţionale: |
5.3.4.2.2.1. |
litera „e” pentru o centură cu un dispozitiv de absorbţie a energiei; |
5.3.4.2.2.2. |
litera „r” pentru o centură care include un retractor, urmată de simbolul (1, 2, 3, 4 sau 4N) al retractorului utilizat, în conformitate cu punctul 2.14 din prezentul regulament şi litera „m” în cazul în care retractorul utilizat este un retractor cu blocare în caz de urgenţă cu sensibilitate multiplă; |
5.3.4.2.2.3. |
litera „p” în cazul centurilor de siguranţă cu dispozitiv de pretensionare; |
5.3.4.2.2.4. |
litera „t” în cazul unei centuri cu un retractor care include un limitator de tensiune; |
5.3.4.2.2.5. |
centurile dotate cu un retractor de tip 4N trebuie să poarte de asemenea un simbol constând dintr-un dreptunghi având un vehicul de categoria M1 tăiat, indicând interzicerea utilizării acestui tip de retractor la vehiculele din categoria respectivă. |
5.3.4.2.2.6. |
În cazul în care centura de siguranţă este omologată în conformitate cu dispoziţiile punctului 6.4.1.3.3 din prezentul regulament, aceasta va fi marcată de cuvântul „AIRBAG” într-un dreptunghi. |
5.3.4.2.3. |
Simbolul la care se face trimitere la punctul 5.3.4.2.1 de mai sus trebuie precedat de litera „Z” atunci când centura de siguranţă face parte dintr-un sistem de fixare. |
5.3.5. |
Anexa 2 punctul 2 din prezentul regulament oferă exemple de dispuneri ale mărcii de omologare. |
5.3.6. |
Informaţiile specifice la care se face referire la punctul 5.3.4 de mai sus trebuie să fie clar vizibile, de neşters, putând fi fixate permanent fie prin intermediul unei etichete, fie prin marcaj direct. Eticheta sau marcajul trebuie să fie rezistente la uzură. |
5.3.7. |
Etichetele la care se face referire la punctul 5.3.6 de mai sus pot fi emise fie de autoritatea care a acordat omologarea, fie, cu autorizarea sa, de constructor. |
6. SPECIFICAŢII
6.1. Specificaţii generale
6.1.1. |
Fiecare mostră trimisă în conformitate cu punctele 3.2.2.2, 3.2.2.3 şi 3.2.2.4 de mai sus trebuie să respecte condiţiile prevăzute la punctul 6 din prezentul regulament. |
6.1.2. |
Centura sau sistemul de fixare trebuie proiectat(ă) şi construit(ă) astfel încât, atunci când este instalat(ă) corect şi folosit(ă) în mod corespunzător de către un ocupant, să fie asigurată buna sa funcţionare şi să reducă riscul de vătămare corporală în cazul unui accident. |
6.1.3. |
Chingile centurii nu trebuie să permită vreo configuraţie periculoasă. |
6.1.4. |
Folosirea materialelor având proprietăţile poliamidei 6 în ceea ce priveşte reţinerea apei este interzisă în toate piesele mecanice pentru care un astfel de fenomen poate afecta negativ funcţionarea lor. |
6.2. Componente rigide
6.2.1. Generalităţi
6.2.1.1. |
Componentele rigide ale centurii de siguranţă, precum cataramele, dispozitivele de reglare, piesele de fixare şi altele asemănătoare, nu trebuie să aibă margini ascuţite care ar putea cauza uzura sau ruperea chingilor prin frecare. |
6.2.1.2. |
Toate componentele centurii care pot fi afectate de coroziune trebuie protejate corespunzător în acest sens. După testul de rezistenţă la coroziune la care au fost supuse conform punctului 7.2, nu trebuie să se observe niciun semn de deteriorare care ar putea afecta funcţionarea corectă a dispozitivului sau vreun semn de coroziune importantă atunci când componentele sunt examinate cu ochiul liber de un observator calificat. |
6.2.1.3. |
Componentele rigide destinate să absoarbă energia, ori să suporte sau să transmită o sarcină, nu trebuie să fie fragile. |
6.2.1.4. |
Elementele şi componentele rigide din plastic ale unei centuri de siguranţă trebuie amplasate şi instalate astfel încât, în timpul utilizării normale a unui autovehicul, să nu rişte să fie blocate sub un scaun reglabil sau într-o portieră a vehiculului respectiv. Dacă vreuna din aceste componente nu întruneşte condiţiile de mai sus, ea trebuie supusă testului de impact la rece menţionat la punctul 7.5.4 de mai jos. După test, în cazul în care apar crăpături vizibile în orice apărătoare sau dispozitiv de reţinere din plastic al unei componente rigide, tot elementul din material plastic trebuie demontat şi trebuie verificat dacă restul centurii continuă să ofere siguranţa necesară. Dacă acesta este cazul, sau dacă nici o crăpătură nu este vizibilă, se verifică din nou dacă centura întruneşte condiţiile prevăzute la punctele 6.2.2, 6.2.3 şi 6.4. |
6.2.2. Catarama
6.2.2.1. |
Catarama trebuie proiectată astfel încât să excludă orice posibilitate de utilizare incorectă. Aceasta înseamnă, între altele, că este imposibil ca o cataramă să rămână în poziţie semi-închisă. Procedura de deschidere a cataramei trebuie să fie evidentă. Componentele cataramei care ar putea intra în contact cu corpul pasagerului trebuie să prezinte o secţiune de cel puţin 20 cm2 şi cel puţin 46 mm lăţime, măsurată într-un plan situat la distanţa maximă de 2,5 mm de suprafaţa de contact. În cazul cataramelor pentru centura de tip ham, cea de-a doua condiţie se consideră îndeplinită dacă zona de contact a cataramei cu corpul pasagerului este cuprinsă între 20 şi 40 cm2. |
6.2.2.2. |
Chiar şi atunci când nu este sub tensiune, catarama trebuie să rămână închisă indiferent de poziţia vehiculului. Nu trebuie să existe posibilitatea de deblocare a cataramei din greşeală, accidental sau la o forţă mai mică de 1 daN. Catarama trebuie să fie uşor de utilizat şi de apucat; atunci când nu se află sub tensiune sau se află sub tensiunea menţionată la punctul 7.8.2 de mai jos, ea trebuie să poată fi deblocată de pasager printr-o singură mişcare a mâinii într-o singură direcţie; în plus, în cazul centurilor care se vor utiliza la scaunele faţă laterale, în afară de centurile tip ham, catarama trebuie să poată fi de asemenea închisă de către pasager printr-o simplă mişcare a mâinii într-o singură direcţie. Catarama trebuie deblocată apăsând fie un buton, fie un dispozitiv asemănător. Suprafaţa pe care se aplică această presiune trebuie să aibă următoarele dimensiuni, atunci când butonul este în poziţia reală de deblocare, iar ea este proiectată pe un plan perpendicular pe direcţia iniţială de mişcare a butonului: pentru butoanele încastrate, o zonă mai mare de 4,5 cm2, cu lăţimea mai mare de 15 mm; pentru butoanele neîncastrate, o zonă mai mare de 2,5 cm2, cu lăţimea mai mare 10 mm. Suprafaţa de deblocare a cataramei trebuie colorată în roşu. Nicio altă componentă a cataramei nu mai poate avea această culoare. |
6.2.2.3. |
Atunci când este testată conform punctului 7.5.3 de mai jos, catarama trebuie să funcţioneze normal. |
6.2.2.4. |
Catarama trebuie să poată rezista la acţionare repetată şi, înainte de testul dinamic prevăzut la punctul 7.7, trebuie să fie supusă la 5 000 de cicluri de deschidere şi închidere în condiţii normale de utilizare. În cazul cataramelor pentru centuri de tip ham, acest test se poate derula fără a introduce toate limbile. |
6.2.2.5. |
Forţa necesară pentru a deschide catarama în testul prevăzut la punctul 7.8 de mai jos nu trebuie să depăşească 6 daN. |
6.2.2.6. |
Catarama trebuie supusă unor teste de rezistenţă conform punctului 7.5.1 şi, acolo unde este cazul, 7.5.5. Ea nu trebuie să se rupă, să fie deteriorată grav sau să se desprindă sub tensiunea rezultată din sarcina prescrisă. |
6.2.2.7. |
În cazul cataramelor care conţin o componentă comună pentru două centuri, testele de rezistenţă şi deblocare de la punctele 7.7 şi 7.8 trebuie de asemenea efectuate cu partea cataramei aparţinând unei centuri fixată în partea corespunzătoare aparţinând celeilalte centuri, în cazul în care catarama poate fi astfel asamblată în vederea utilizării. |
6.2.3. Dispozitiv de reglare a centurii
6.2.3.1. |
Centura, după ce este fixată de pasager, trebuie să se ajusteze automat la talia acestuia, ori să fie proiectată în aşa fel încât dispozitivul de reglare manuală să fie uşor accesibil pentru pasagerul aşezat, şi să permită utilizarea comodă şi facilă. Acest dispozitiv trebuie de asemenea să permită strângerea centurii cu o singură mână în funcţie de statura pasagerului şi de poziţia scaunului vehiculului. |
6.2.3.2. |
Trebuie testate două mostre pentru fiecare dispozitiv de reglare a centurii conform condiţiilor de la punctul 7.3. Alunecarea chingii nu trebuie să depăşească 25 mm pentru fiecare mostră a dispozitivului de reglare, iar suma deplasărilor tuturor dispozitivelor de reglare nu trebuie să depăşească 40 mm. |
6.2.3.3. |
Toate dispozitivele de reglare trebuie supuse unor teste de rezistenţă conform punctului 7.5.1. Aceste dispozitive nu trebuie să se rupă sau să se desprindă sub tensiunea rezultată din sarcina prescrisă. |
6.2.3.4. |
La testarea conform punctului 7.5.6, forţa necesară pentru acţionarea oricărui dispozitiv de reglare manuală nu trebuie să depăşească 5 daN. |
6.2.4. Piese de fixare şi dispozitive de reglare a centurii pe înălţime
Piesele de fixare trebuie supuse unor teste de rezistenţă conform punctelor 7.5.1 şi 7.5.2. Dispozitivele de reglare pe înălţime propriu-zise trebuie supuse unor teste de rezistenţă conform punctului 7.5.2 din prezentul regulament atunci când nu au fost testate pe vehicul în aplicarea Regulamentului nr. 14 (în ultima sa versiune de modificări) referitor la ancorajele centurilor de siguranţă. Aceste componente nu trebuie să se rupă sau să se desprindă sub tensiunea rezultată din sarcina prescrisă.
6.2.5. Retractoare
Retractoarele trebuie supuse unor teste şi trebuie să respecte condiţiile menţionate mai jos, inclusiv testele de rezistenţă prevăzute la punctele 7.5.1 şi 7.5.2. (Aceste condiţii exclud retractoarele fără blocare.)
6.2.5.1.
6.2.5.1.1. |
Chinga unei centuri de siguranţă dotată cu un retractor cu deblocare manuală nu trebuie să se mişte mai mult de 25 mm între poziţiile de blocare ale reactorului. |
6.2.5.1.2. |
Chinga unei centuri de siguranţă trebuie să poată fi extrasă dintr-un retractor cu deblocare manuală până la 6 mm din lungimea sa maximă atunci când chinga este supusă unei tensiuni de minimum 1,4 daN şi maximum 2,2 daN în direcţia normală de tragere. |
6.2.5.1.3. |
Chinga trebuie extrasă din retractor şi lăsată să se retragă după metoda descrisă la punctul 7.6.1, până când sunt efectuate 5 000 de cicluri. Retractorul trebuie apoi supus testului de coroziune prevăzut la punctul 7.2, apoi testului de praf prevăzut la punctul 7.6.3. Apoi el trebuie supus cu succes unui set suplimentar de 5 000 de cicluri de extragere şi retragere. După testele de mai sus, retractorul trebuie să funcţioneze corect, respectând condiţiile de la punctele 6.2.5.1.1 şi 6.2.5.1.2 de mai sus. |
6.2.5.2.
6.2.5.2.1. |
Chinga unei centuri de siguranţă dotată cu un retractor cu blocare automată nu trebuie să se deplaseze mai mult de 30 mm între poziţiile de blocare ale retractorului. După o mişcare spre spate a pasagerului, centura trebuie fie să rămână în poziţia sa iniţială, fie să revină automat în poziţia respectivă atunci în momentul mişcării înspre înainte a pasagerului. |
6.2.5.2.2. |
În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură transversală, forţa de retragere a chingii nu trebuie să fie mai mică de 0,7 daN măsurată pe lungimea liberă dintre manechin şi retractor în conformitate cu punctul 7.6.4. În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură diagonală, forţa de retragere a chingii trebuie să fie cuprinsă între 0,1 daN şi 0,7 daN când este măsurată în mod similar. |
6.2.5.2.3. |
Chinga trebuie extrasă din retractor şi lăsată să se retragă după metoda descrisă la punctul 7.6.1, până când sunt efectuate 5 000 de cicluri. Retractorul trebuie apoi supus testului de coroziune prevăzut la punctul 7.2, după care testului de praf prevăzut la punctul 7.6.3. Apoi el trebuie supus cu succes unui set suplimentar de 5 000 de cicluri de extragere şi retragere. După testele de mai sus, retractorul trebuie să funcţioneze corect, respectând condiţiile de la punctele 6.2.5.2.1 şi 6.2.5.2.2 de mai sus. |
6.2.5.3.
6.2.5.3.1. |
Un retractor cu blocare în caz de urgenţă trebuie să respecte condiţiile de mai jos atunci când este testat în conformitate cu punctul 7.6.2. În cazul unei sensibilităţi unice, în conformitate cu punctul 2.14.4.1, sunt valabile doar specificaţiile cu privire la frânarea vehiculului. |
6.2.5.3.1.1. |
El trebuie să se blocheze atunci când frânarea vehiculului atinge 0,45 g (5) în cazul retractoarelor de tip 4 sau 0,85 g în cazul celor de tip 4N. |
6.2.5.3.1.2. |
El nu trebuie să se blocheze la accelerări ale chingii, măsurate în direcţia de extragere a acesteia, mai mici de 0,8 g pentru tipul 4 şi 1,0 g pentru tipul 4N. |
6.2.5.3.1.3. |
El nu trebuie să se blocheze atunci când dispozitivul său de detectare este înclinat 12o sau mai puţin în orice direcţie faţă de poziţia de instalare specificată de fabricant. |
6.2.5.3.1.4. |
El trebuie să se blocheze atunci când dispozitivul său de detectare este înclinat mai mult de 27o în cazul retractoarelor de tip 4 sau 40o în cazul celor de tip 4N în orice direcţie faţă de poziţia de instalare specificată de fabricant. |
6.2.5.3.1.5. |
În cazurile în care funcţionarea unui retractor depinde de un semnal exterior sau de o sursă de energie exterioară, retractorul trebuie proiectat astfel încât să se blocheze automat la căderea sau întreruperea semnalului sau a sursei de energie respective. Cu toate acestea, această condiţie nu e necesar să fie îndeplinită în cazul unui retractor cu sensibilităţi multiple, cu condiţia ca numai o sensibilitate să depindă de un semnal exterior sau de o sursă de energie exterioară, iar întreruperea semnalului sau a sursei de energie să fie indicată şoferului prin mijloace optice şi/sau acustice. |
6.2.5.3.2. |
Atunci când este testat în conformitate cu punctul 7.6.2, un retractor cu blocare în caz de urgenţă şi cu sensibilitate multiplă, inclusiv sensibilitatea chingii, trebuie să respecte cerinţele specifice şi să se blocheze atunci când acceleraţia chingii măsurată în direcţia de extragere nu este mai mică de 2,0 g. |
6.2.5.3.3. |
În cazul testelor menţionate la punctele 6.2.5.3.1 şi 6.2.5.3.2 de mai sus, cursa chingii înainte de blocarea retractorului nu trebuie să depăşească 50 mm, pornind de la lungimea prevăzută la punctul 7.6.2.1. În cazul testului menţionat la punctul 6.2.5.3.1.2 de mai sus, blocarea nu trebuie să se producă în timpul cursei de 50 mm a chingii pornind de la lungimea prevăzută la punctul 7.6.2.1. |
6.2.5.3.4. |
În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură transversală, forţa de retragere a chingii nu trebuie să fie mai mică de 0,7 daN măsurată pe lungimea liberă dintre manechin şi retractor în conformitate cu punctul 7.6.4. În cazul în care retractorul face parte dintr-o centură diagonală, forţa de retragere a chingii trebuie să fie cuprinsă între 0,1 daN şi 0,7 daN când este măsurată în mod similar, cu excepţia unei centuri dotate cu un limitator de tensiune, situaţie în care forţa minimă de retragere poate fi redusă la 0,05 daN numai atunci când un astfel de limitator este în funcţiune. În cazul în care chinga trece printr-un ghidaj sau printr-o pulie, forţa de retragere trebuie măsurată pe lungimea liberă dintre manechin şi ghidaj sau pulie. Dacă centura comportă un mecanism manual sau automat care împiedică retragerea completă a chingii, acest mecanism nu trebuie să fie în funcţiune la evaluarea forţei de retragere. Dacă centura comportă un limitator de tensiune, forţa de retragere a chingii descrisă de mai sus trebuie măsurată cu limitatorul pus în funcţiune şi apoi scos din funcţiune atunci când această evaluare este efectuată înainte sau după testele de durabilitate conform punctului 6.2.5.3.5. |
6.2.5.3.5. |
Chinga trebuie extrasă din retractor şi lăsată să se retragă după metoda descrisă la punctul 7.6.1, până când sunt efectuate 40 000 de cicluri. Retractorul trebuie apoi supus testului de coroziune prevăzut la punctul 7.2, apoi testului de praf prevăzut la punctul 7.6.3. În continuare, trebuie supus cu succes unui set de 5 000 de cicluri ulterioare (adică în total 45 000). Dacă centura include un limitator de tensiune, testele de mai sus se vor desfăşura cu condiţia ca limitatorul să fie pe rând pus în funcţiune şi apoi scos din funcţiune. După testele de mai sus, retractorul trebuie să funcţioneze corect, respectând condiţiile de la punctele 6.2.5.3.1, 6.2.5.3.3 şi 6.2.5.3.4 de mai sus. |
6.2.5.4. |
După testul de durabilitate efectuat în conformitate cu punctul 6.2.5.3.5 şi imediat după măsurarea forţei de retragere în conformitate cu punctul 6.2.5.3.4, retractoarele trebuie să respecte următoarele două specificaţii: |
6.2.5.4.1. |
Atunci când retractoarele, cu excepţia celor cu blocare automată, sunt testate conform punctului 7.6.4.2, ele trebuie să poată împiedica orice slăbire a centurii pe corpul pasagerului. |
6.2.5.4.2. |
Când catarama este deblocată, doar retractorul trebuie să poată retrage chinga în întregime. |
6.2.6. Dispozitiv de pretensionare
6.2.6.1. |
După ce este supus testului de coroziune în conformitate cu punctul 7.2, dispozitivul de pretensionare (inclusiv senzorul de impact legat la dispozitiv prin intermediul unor conexiuni originale, fără a fi traversate de curent electric) trebuie să funcţioneze normal. |
6.2.6.2. |
Trebuie verificat ca declanşarea accidentală a dispozitivului să nu producă riscul de vătămare corporală a pasagerului. |
6.2.6.3. |
În cazul dispozitivelor de pretensionare pirotehnică: |
6.2.6.3.1. |
După condiţionare în conformitate cu punctul 7.9.2, dispozitivul de pretensionare nu trebuie să fie declanşat de temperatură şi trebuie să funcţioneze normal. |
6.2.6.3.2. |
Trebuie luate măsuri pentru a împiedica gazele fierbinţi eliminate să aprindă materialele inflamabile aflate în apropiere. |
6.3. Chingi
6.3.1. Generalităţi
6.3.1.1. |
Chingile trebuie proiectate astfel încât presiunea asupra corpului pasagerului să fie distribuită cât mai uniform posibil pe lăţimea lor şi să nu se răsucească sub tensiune. Chingile trebuie să poată absorbi şi dispersa energia. Ele trebuie să aibă margini finisate care să nu se desfacă la utilizare. |
6.3.1.2. |
Lăţimea chingii sub o sarcină de 980 daN nu trebuie să fie mai mică de 46 mm. Această dimensiune trebuie măsurată în timpul testului de rezistenţă la rupere prevăzut la punctul 7.4.2, fără a opri maşina. |
6.3.2. Rezistenţa după condiţionare la temperatura ambiantă
În cazul a două mostre de chingi condiţionate în conformitate cu punctul 7.4.1.1, sarcina de rupere a chingii, determinată astfel cum este descris la punctul 7.4.2 de mai jos, va fi de cel puţin 1 470 daN. Diferenţa dintre sarcinile de rupere ale celor două mostre nu trebuie să depăşească 10 % din sarcina de rupere cea mai mare măsurată.
6.3.3. Rezistenţa după condiţionarea specială
În cazul a două mostre de chingi condiţionate în conformitate cu una din dispoziţiile punctului 7.4.1. (cu excepţia punctului 7.4.1.1.) de mai jos, sarcina de rupere a chingii trebuie să fie de cel puţin 75 % din media sarcinilor determinate în testul la care se face referire la punctul 6.3.2 şi de cel puţin 1 470 daN. Serviciul tehnic însărcinat cu testele de omologare poate renunţa la unul sau mai multe din aceste teste dacă structura materialului folosit sau informaţiile deja disponibile fac testul sau testele inutil(e).
6.4. Centura sau sistemul de fixare
6.4.1. Testul dinamic
6.4.1.1. |
Centura sau sistemul de fixare trebuie supus(ă) unui test dinamic în conformitate cu punctul 7.7 de mai jos. |
6.4.1.2. |
Testul dinamic trebuie efectuat pe două centuri care nu s-au aflat anterior sub sarcină, cu excepţia centurilor care fac parte din sistemele de fixare, caz în care testul dinamic trebuie efectuat pe sisteme de fixare create pentru un grup de scaune care nu s-au aflat anterior sub sarcină. Cataramele centurilor care vor fi testate trebuie să respecte condiţiile de la punctul 6.2.2.4 de mai sus. În cazul centurilor de siguranţă cu retractoare, retractorul trebuie supus testului de rezistenţă la praf prevăzut la punctul 7.6.3; în plus, în cazul centurilor de siguranţă sau a sistemelor de fixare dotate cu un dispozitiv de pretensionare conţinând mijloace pirotehnice, dispozitivul trebuie supus condiţionării specificate la punctul 7.9.2. |
6.4.1.2.1. |
Centurile trebuie să fie în prealabil supuse testului de coroziune descris la punctul 7.2, după care cataramele trebuie supuse unui set de 500 de cicluri suplimentare de deschidere şi închidere în condiţii normale de utilizare. |
6.4.1.2.2. |
Centurile de siguranţă cu retractoare trebuie în prealabil supuse fie testelor descrise la punctul 6.2.5.2, fie testelor descrise la punctul 6.2.5.3. Dacă totuşi un retractor a fost deja supus testului de coroziune în conformitate cu dispoziţiile punctului 6.4.1.2.1 de mai sus, nu este necesar să se repete acest test. |
6.4.1.2.3. |
În cazul unei centuri destinate utilizării împreună cu un dispozitiv de reglare a centurii pe înălţime, astfel cum este definit la punctul 2.14.6 de mai sus, testul trebuie efectuat cu dispozitivul reglat în cea (cele) mai defavorabilă(e) poziţie (poziţii) aleasă (alese) de serviciul tehnic responsabil de testare. Cu toate acestea, dacă dispozitivul de reglare a centurii pe înălţime este alcătuit din ancorajul centurii, atestat în conformitate cu dispoziţiile Regulamentului nr. 14, serviciul tehnic responsabil de testare poate aplica la discreţie dispoziţiile punctului 7.7.1 de mai jos. |
6.4.1.2.4. |
În cazul unei centuri de siguranţă cu dispozitiv de pretensionare, deplasarea minimă specificată la punctul 6.4.1.3.2 de mai jos poate fi redusă la jumătate. Pentru acest test, dispozitivul de pretensionare trebuie să fie în funcţiune. |
6.4.1.2.5. |
În cazul unei centuri de siguranţă cu limitator de tensiune, centura trebuie supusă unui test de durabilitate cu limitatorul în funcţiune conform punctului 6.2.5.3.5, înainte de un test dinamic. Testul dinamic trebuie apoi efectuat cu limitatorul de tensiune în funcţiune. |
6.4.1.3. |
În timpul acestui test, trebuie respectate următoarele condiţii: |
6.4.1.3.1. |
nicio componentă a centurii sau a sistemului de fixare care afectează imobilizarea pasagerului nu trebuie să se rupă şi nicio cataramă, niciun sistem de blocare şi nici un sistem de deplasare nu trebuie să se declanşeze sau să se deblocheze; şi |
6.4.1.3.2. |
deplasarea în faţă a manechinului trebuie să fie între 80 şi 200 mm la nivelul pelvisului în cazul centurilor transversale. În cazul altor tipuri de centuri, deplasarea în faţă trebuie să fie între 80 şi 200 mm la nivelului pelvisului şi între 100 şi 300 mm la nivelul pieptului. În cazul unei centuri de tip ham, deplasările minime specificate mai sus s-ar putea reduce la jumătate. Aceste deplasări sunt cele referitoare la punctele de măsurare prezentate în anexa 7 figura 6 din prezentul regulament. |
6.4.1.3.3. |
În cazul unei centuri de siguranţă destinate utilizării la un scaun faţă lateral protejat de un airbag frontal, deplasarea punctului de referinţă al pieptului poate fi superioară celei menţionate la punctul 6.4.1.3.2 de mai sus dacă viteza sa la această valoare nu depăşeşte 24 km/h. |
6.4.1.4. |
În cazul unui sistem de fixare: |
6.4.1.4.1. |
Mişcarea punctului de referinţă al pieptului o poate depăşi pe cea specificată la punctul 6.4.1.3.2 de mai sus, dacă se poate demonstra fie prin calcule, fie printr-un test suplimentar că nicio parte a corpului sau a capului manechinului, folosită în testul dinamic, nu vine în contact cu vreo componentă rigidă a părţii frontale a vehiculului, alta decât pieptul cu dispozitivul de direcţie, dacă acesta din urmă respectă cerinţele Regulamentului nr. 12 şi cu condiţia ca respectivul contact să nu aibă loc la o viteză mai mare de 24 km/h. Pentru această analiză, se va considera că scaunul se află în poziţia menţionată la punctul 7.7.1.5 de mai jos. |
6.4.1.4.2. |
La vehiculele în care se folosesc astfel de dispozitive, sistemele de deplasare şi de blocare care permit ocupanţilor tuturor scaunelor să părăsească vehiculul trebuie să poată fi în continuare deblocate cu mâna după testul dinamic. |
6.4.1.5. |
Prin derogare, în cazul unui sistem de fixare, deplasările pot fi mai mari decât cele menţionate la punctul 6.4.1.3.2, acolo unde ancorajul superior fixat de scaun face obiectul derogării prevăzute în Regulamentul nr. 14 punctul 7.4. |
6.4.2. Rezistenţa după condiţionarea prin abraziune
6.4.2.1. |
În cazul ambelor mostre condiţionate în conformitate cu punctul 7.4.1.6 de mai jos, rezistenţa la rupere trebuie evaluată astfel cum este prevăzut la punctele 7.4.2 şi 7.5 de mai jos. Aceasta trebuie să fie cel puţin egală cu 75 % din media rezistenţei la rupere determinate în timpul testelor pe chingi nesupuse abraziunii şi cel puţin egală cu sarcina minimă specificată pentru articolul testat. Diferenţa dintre rezistenţa la rupere a celor două mostre nu trebuie să depăşească 20 % din rezistenţa la rupere cea mai mare măsurată. Pentru procedurile de tipul 1 şi tipul 2, testul de rezistenţă la rupere trebuie efectuat doar pe mostre de chingi (punctul 7.4.2). Pentru procedurile de tipul 3, testul de rezistenţă la rupere trebuie efectuat pe chingă împreună cu componenta metalică implicată (punctul 7.5). |
6.4.2.2. |
Componentele unei centuri care vor fi supuse unei proceduri de abraziune sunt prezentate în următorul tabel, iar tipurile de proceduri la care pot fi supuse sunt indicate prin „x”. Pentru fiecare procedură trebuie folosită o nouă mostră.
|
7. TESTE
7.1. Utilizarea mostrelor trimise pentru omologarea unui tip de centură sau a unui sistem de fixare (a se vedea anexa 13 la prezentul regulament)
7.1.1. |
Sunt necesare două centuri sau sisteme de fixare pentru inspecţia cataramei, testul cataramei la temperatură joasă, dacă e cazul testul la temperatură joasă descris la punctul 7.5.4 de mai jos, testul de rezistenţă a cataramei, testul de coroziune a cataramei, testele de funcţionare a retractoarelor, testul dinamic şi testul de deschidere a cataramei după testul dinamic. Una dintre aceste două mostre trebuie folosită pentru inspecţia centurii sau a sistemului de fixare. |
7.1.2. |
Sunt necesare o centură sau un sistem de fixare pentru inspecţia cataramei şi pentru testul de rezistenţă a cataramei, a pieselor de fixare, a dispozitivelor de reglare a centurii şi, unde este cazul, a retractoarelor. |
7.1.3. |
Sunt necesare două centuri sau sisteme de fixare pentru inspecţia cataramei, testul de micro-alunecare şi testul de abraziune. Testul de funcţionare a dispozitivului de reglare a centurii trebuie efectuat pe una din aceste două mostre. |
7.1.4. |
Mostra de chingă trebuie folosită la testarea rezistenţei la rupere a chingii. O parte din această mostră trebuie păstrată atâta timp cât omologarea rămâne validă. |
7.2. Testul de coroziune
7.2.1. |
O centură de siguranţă completă trebuie poziţionată într-o cameră de testare aşa cum este prevăzut în anexa 12 la prezentul regulament. În cazul unei centuri care include un retractor, chinga trebuie derulată pe toată lungimea ei, minus 300 ± 3 mm. Cu excepţia întreruperilor scurte care ar putea fi necesare, de exemplu la verificarea şi completarea soluţiei saline, testul de expunere trebuie să continue pe o perioadă de 50 de ore. |
7.2.2. |
La finalizarea testului de expunere, centura trebuie spălată cu grijă sau introdusă în apă curgătoare curată la o temperatură nu mai mare de 38 oC pentru a se înlătura orice depuneri de sare şi a permite ulterior uscarea la temperatură ambiantă timp de 24 de ore, înainte de inspecţia în conformitate cu punctul 6.2.1.2 de mai sus. |
7.3. Testul de micro-alunecare (a se vedea anexa 11 figura 3 din prezentul regulament)
7.3.1. |
Mostrele care vor fi supuse testului de micro-alunecare trebuie păstrate minimum 24 de ore într-un mediu cu temperatura de 20 ± 5 oC şi umiditatea relativă de 65 ± 5 %. Testul trebuie efectuat la o temperatură între 15 şi 30 oC. |
7.3.2. |
Trebuie să se verifice că secţiunea liberă a dispozitivului de reglare este orientată fie în sus, fie în jos pe bancul de probă, la fel ca în vehicul. |
7.3.3. |
O sarcină de 5 daN trebuie ataşată la capătul inferior al secţiunii chingii. Celălalt capăt trebuie supus unei mişcări înainte şi înapoi, amplitudinea totală fiind de 300 ± 20 mm (a se vedea figura). |
7.3.4. |
Dacă există un capăt liber care serveşte drept chingă de rezervă, acesta nu trebuie sub nicio formă fixat sau prins de secţiunea aflată sub sarcină. |
7.3.5. |
Trebuie să se verifice pe bancul de probă că, în poziţie slăbită, chinga coboară într-o curbă concavă de la dispozitivul de reglare, la fel ca în vehicul. Sarcina de 5 daN aplicată pe bancul de probă trebuie orientată vertical în aşa fel încât să împiedice balansarea sarcinii şi răsucirea centurii. Piesa de fixare trebuie fixată la sarcina de 5 daN, la fel ca în vehicul. |
7.3.6. |
Înainte de începerea efectivă a testului, trebuie efectuată o serie de 20 de cicluri, astfel încât sistemul de auto-întindere să se fixeze corect. |
7.3.7. |
Trebuie efectuate 1 000 de cicluri la o frecvenţă de 0,5 cicluri pe secundă, amplitudinea totală fiind de 300 ± 20 mm. Sarcina de 5 daN trebuie aplicată doar în momentul corespunzător unei deplasări de 100 ± 20 mm pentru fiecare jumătate de perioadă. |
7.4. Condiţionarea chingilor şi testul de rezistenţă la rupere (static)
7.4.1. Condiţionarea chingilor pentru testul de rezistenţă la rupere
Mostrele tăiate din chinga menţionată la punctul 3.2.4 de mai sus trebuie condiţionate astfel:
7.4.1.1.
Chinga trebuie ţinută cel puţin 24 de ore într-un mediu cu o temperatură de 20 ± 5 oC şi umiditate relativă de 65 ± 5 %. În cazul în care testul nu este efectuat imediat după condiţionare, specimenul trebuie aşezat într-un recipient închis ermetic până la începerea testului. Sarcina de rupere trebuie determinată în decurs de cinci minute de la scoaterea chingii din mediul de condiţionare sau din recipient.
7.4.1.2.
7.4.1.2.1. |
Se aplică dispoziţiile Recomandării ISO 105-BO2 (1978). Chinga trebuie expusă la lumină pe durata necesară obţinerii, pe etalonul albastru standard nr. 7, a contrastului echivalent cu gradul 4 pe scara nuanţelor cenuşii. |
7.4.1.2.2. |
După expunere, chinga trebuie ţinută minimum 24 de ore într-un mediu cu o temperatură de 20 ± 5 oC şi umiditate relativă de 65 ± 5 %. În cazul în care testul nu este efectuat imediat după condiţionare, specimenul trebuie aşezat într-un recipient închis ermetic până la începerea testului. Sarcina de rupere trebuie determinată în decurs de cinci minute de la scoaterea chingii din instalaţia de condiţionare. |
7.4.1.3.
7.4.1.3.1. |
Chinga trebuie ţinută minimum 24 de ore într-un mediu cu o temperatură de 20 ± 5 oC şi umiditate relativă de 65 ± 5 %. |
7.4.1.3.2. |
În continuare, chinga trebuie păstrată o oră şi jumătate pe o suprafaţă plană într-o încăpere cu temperatură scăzută în care temperatura aerului este de – 30 ± 5 oC. Apoi trebuie pliată, iar pe chinga astfel pliată se aşează o greutate de 2 kg răcită anterior la – 30 ± 5 oC. După ce chinga este ţinută sub sarcină timp de 30 de minute în aceeaşi încăpere cu temperatură scăzută, greutatea este înlăturată, iar sarcina de rupere trebuie măsurată în decurs de 5 minute de la scoaterea chingii din încăperea cu temperatură joasă. |
7.4.1.4.
7.4.1.4.1. |
Chinga trebuie ţinută trei ore într-o etuvă cu o temperatură de 60 ± 5 oC şi umiditate relativă de 65 ± 5 %. |
7.4.1.4.2. |
Sarcina de rupere trebuie determinată în decurs de cinci minute de la scoaterea chingii din etuvă. |
7.4.1.5.
7.4.1.5.1. |
Chinga trebuie ţinută timp de trei ore scufundată complet în apă distilată având o temperatură de 20 ± 5 oC, la care s-a adăugat o urmă de agent de înmuiere. Se poate folosi orice agent de înmuiere adecvat pentru fibra care se testează. |
7.4.1.5.2. |
Sarcina de rupere trebuie determinată în decurs de 10 minute de la scoaterea chingii din apă. |
7.4.1.6.
7.4.1.6.1. |
Condiţionarea prin abraziune trebuie efectuată pe fiecare dispozitiv în care chinga se află în contact cu o componentă rigidă a centurii, cu excepţia tuturor dispozitivelor de reglare în care testul de micro-alunecare (7.3) arată că o chingă alunecă cu mai puţin din jumătatea valorii prevăzute. În acest caz, nu va fi necesară procedura 1 de condiţionare prin abraziune (7.4.1.6.4.1). Instalarea dispozitivului de condiţionare trebuie să reproducă aproximativ poziţia relativă a chingii şi a zonei de contact. |
7.4.1.6.2. |
Mostrele trebuie păstrate minimum 24 de ore într-un mediu cu o temperatură de 20 ± 5 oC şi umiditate relativă de 65 ± 5 %. Temperatura ambiantă în timpul procedurii de abraziune trebuie să fie între 15 şi 30 oC. |
7.4.1.6.3. |
În tabelul de mai jos sunt prezentate condiţiile generale pentru fiecare procedură de abraziune.
Deplasarea indicată în coloana a cincea din acest tabel reprezintă amplitudinea unei mişcări înainte şi înapoi aplicate chingii. |
7.4.1.6.4. |
Proceduri speciale de condiţionare |
7.4.1.6.4.1. |
Procedura 1: pentru cazurile în care chinga glisează printr-un dispozitiv de reglare. Trebuie menţinută o sarcină verticală constantă de 2,5 daN pe unul din capetele chingii, celalalt capăt fiind anexat la un dispozitiv care supune chinga unei mişcări înainte şi înapoi pe orizontală. Dispozitivul de reglare trebuie aşezat pe chinga orizontală, astfel încât chinga să rămână sub tensiune (a se vedea anexa 11 figura 1 din prezentul regulament). |
7.4.1.6.4.2 |
Procedura 2: pentru cazurile în care chinga îşi schimbă direcţia trecând printr-o componentă rigidă. În timpul acestui test, unghiurile chingilor trebuie menţinute ca în anexa 11, figura 2 din prezentul regulament. Trebuie menţinută sarcina constantă de 0,5 daN în timpul testului. În cazurile în care chinga îşi schimbă de mai multe ori direcţia trecând printr-o componentă rigidă, sarcina de 0,5 daN poate fi crescută astfel încât să se asigure deplasarea necesară a curelei pe 300 mm prin componenta rigidă respectivă. |
7.4.1.6.4.3. |
Procedura 3: pentru cazurile în care chinga este fixată de o componentă rigidă printr-o cusătură ori mijloace similare. Mişcarea totală înainte şi înapoi trebuie să fie de 300 ± 20 mm, dar sarcina de 5 daN trebuie aplicată doar în timpul unei deplasări de 100 ± 20 mm pentru fiecare jumătate de perioadă (a se vedea anexa 11 figura 3 din prezentul regulament). |
7.4.2. Testul de rezistenţă la rupere a chingii (testul static)
7.4.2.1. |
Testul trebuie desfăşurat de fiecare dată pe două mostre noi de chingă suficient de lungi, condiţionate în conformitate cu dispoziţiile punctului 7.4.1. |
7.4.2.2. |
Fiecare chingă trebuie prinsă între clemele unei maşini de testare la tracţiune. Clemele trebuie proiectate astfel încât să se evite ruperea chingii în dreptul lor sau în apropierea lor. Viteza de deplasare trebuie să fie de aproximativ 100 mm/min. Lungimea liberă a specimenului între clemele maşinii la începutul testului trebuie să fie de 200 mm ± 40 mm. |
7.4.2.3. |
Atunci când sarcina atinge 980 daN, lăţimea chingii trebuie măsurată fără a opri maşina. |
7.4.2.4. |
Tensiunea trebuie crescută până când chinga se rupe, notându-se sarcina de rupere. |
7.4.2.5. |
În cazul în care chinga alunecă în dreptul uneia dintre cleme sau la mai puţin de 10 mm de oricare dintre ele, testul nu este valabil şi trebuie efectuat un nou test pe un alt specimen. |
7.5. Testarea componentelor centurii care include componente rigide
7.5.1. |
Catarama şi dispozitivul de reglare trebuie conectate la aparatul de testare la tracţiune prin componentele centurii la care sunt ataşate în mod normal, iar sarcina trebuie apoi crescută până la 980 daN. În cazul centurilor de tip ham, catarama trebuie conectată la aparatul de testare prin intermediul chingilor ataşate la cataramă şi la clema de prindere sau două cleme de prindere aşezate în mod aproape simetric faţă de centrul geometric al cataramei. În cazul în care catarama sau dispozitivul de reglare face parte din piesa de fixare sau componenta comună a unei centuri cu prindere în trei puncte, catarama sau dispozitivul de reglare trebuie testat(ă) cu piesa de fixare, în conformitate cu punctul 7.5.2 de mai jos, exceptând retractoarele cu pulie ghidaj de chingă la ancorajul cu prindere superioară: în acest caz, sarcina trebuie să fie de 980 daN, iar lungimea chingii rămasă înfăşurată pe rolă trebuie să fie lungimea rezultată din blocarea cea mai apropiată de 450 mm de la capătul chingii. |
7.5.2. |
Piesele de fixare, împreună cu orice dispozitive de reglare a centurii pe înălţime, trebuie testate după metoda indicată la punctul 7.5.1, dar sarcina trebuie să fie de 1 470 daN şi, conform dispoziţiilor din a două frază de la punctul 7.7.1 de mai jos, ea trebuie aplicată în condiţiile cel mai puţin favorabile care pot apărea într-un vehicul în care centura este instalată corect. În cazul retractoarelor, testul este efectuat având chinga complet derulată de pe rolă. |
7.5.3. |
Două mostre ale centurii complete trebuie aşezate timp de două ore într-un dulap frigorific la – 10o ± 1 oC. Piesele complementare ale cataramei trebuie cuplate manual, imediat după ce au fost scoase din dulapul frigorific. |
7.5.4. |
Două mostre ale centurii complete trebuie aşezate timp de două ore într-un dulap frigorific la – 10o ± 1 oC. Elementele şi componentele rigide din plastic care sunt testate trebuie puse apoi pe rând pe o suprafaţă plană rigidă din oţel (care a fost păstrată împreună cu mostrele în dulapul frigorific), aşezată pe suprafaţa orizontală a unui bloc compact rigid în greutate de cel puţin 100 kg şi, în decurs de 30 de secunde de la scoaterea centurii din dulapul frigorific, o greutate de 18 kg din oţel trebuie lăsată să cadă pe mostra de testare sub forţa gravitaţiei, de la înălţimea de 300 mm. Faţa de impact a greutăţii de 18 kg trebuie să ia forma unei suprafeţe convexe cu o duritate de cel puţin 45 HRC, având o rază transversală de 10 mm şi o rază longitudinală de 150 mm de-a lungul liniei centrale a masei. Axa barei curbate trebuie să fie aliniată cu chinga pentru testarea uneia dintre cele două mostre şi la 90o faţă de chingă pentru testarea celeilalte mostre. |
7.5.5. |
Cataramele care au elemente comune cu două centuri de siguranţă trebuie supuse unei sarcini în aşa fel încât să se simuleze condiţiile de utilizare într-un vehicul cu scaune reglate în poziţia de mijloc. Fiecare chingă trebuie simultan supusă unei sarcini de 1 470 daN. Direcţia de aplicare a sarcinii trebuie stabilită conform punctului 7.7.1 de mai jos. Anexa 10 din prezentul regulament prezintă un dispozitiv adecvat pentru testare. |
7.5.6. |
La testarea unui dispozitiv de reglare manuală, chinga trebuie extrasă constant dintr-un dispozitiv de reglare, ţinând cont de condiţiile normale de utilizare, la o viteză de aproximativ 100 mm/s, forţa maximă fiind măsurată la sarcina cea mai apropiată de 0,1 daN după extragerea primilor 25 mm de chingă. Testul trebuie efectuat în ambele direcţii ale cursei chingii în dispozitiv, chinga fiind supusă la 10 cicluri înainte de măsurare. |
7.6. Teste suplimentare pentru centurile de siguranţă cu retractoare
7.6.1. Rezistenţa mecanismului retractor
7.6.1.1. |
Chinga trebuie extrasă şi lăsată să se retragă de atâtea ori cât este prescris, la o frecvenţă nu mai mare de 30 de cicluri pe minut. În cazul retractoarelor cu blocare în caz de urgenţă, se aplică o scuturare mai puternică, având ca efect blocarea retractorului, la fiecare 5 cicluri. Se aplică acelaşi număr de scuturări din cinci poziţii diferite, la 90, 80, 75, 70 şi 65 % din lungimea totală a chingii rămasă înfăşurată pe retractor. Cu toate acestea, atunci când această lungime depăşeşte 900 mm, procentajele de mai sus trebuie raportate la ultima parte de 900 mm a chingii care poate fi derulată din retractor. |
7.6.1.2. |
Anexa 3 din prezentul regulament prezintă un aparat adecvat pentru testele menţionate la punctul 7.6.1.1 de mai sus. |
7.6.2. Blocarea retractoarelor cu blocare în caz de urgenţă
7.6.2.1. |
Sistemul de blocare al retractorului trebuie testat o dată după ce chinga a fost derulată pe toată lungimea ei, minus 300 ± 3 mm. |
7.6.2.1.1. |
În cazul unui retractor acţionat prin mişcarea chingii, extragerea se va face în direcţia în care are loc în mod normal, atunci când retractorul este instalat într-un vehicul. |
7.6.2.1.2. |
Atunci când retractoarele sunt supuse unor teste de sensibilitate la frânarea vehiculului, testele trebuie efectuate cu extragerea de mai sus de-a lungul a două axe perpendiculare, care sunt orizontale dacă retractorul este instalat într-un vehicul aşa cum e specificat de către fabricantul centurii de siguranţă. Dacă această poziţie nu este specificată, autoritatea responsabilă de testare trebuie să consulte fabricantul centurii de siguranţă. Una dintre aceste axe trebuie să se afle în direcţia aleasă de serviciul tehnic însărcinat cu testele de omologare, astfel încât să fie simulate cele mai defavorabile condiţii de funcţionare a mecanismului de blocare. |
7.6.2.2. |
Anexa 4 din prezentul regulament descrie un aparat adecvat pentru testele specificate la punctul 7.6.2.1 de mai sus. Acest aparat trebuie să fie proiectat astfel încât să se asigure că acceleraţia prescrisă este atinsă înainte ca chinga să fie derulată din retractor mai mult de 5 mm, iar derularea are loc la o rată medie de creştere a acceleraţiei cuprinsă între 25 g/s (7) şi 150 g/s. (7) |
7.6.2.3. |
Pentru a verifica respectarea cerinţelor de la punctele 6.2.5.3.1.3 şi 6.2.5.3.1.4, retractorul trebuie montat pe o masă orizontală, iar masa trebuie înclinată cu o viteză care să nu depăşească 2o pe secundă până în momentul blocării. Testul trebuie repetat cu înclinarea în alte direcţii pentru a se asigura că sunt îndeplinite cerinţele. |
7.6.3. Rezistenţa la praf
7.6.3.1. |
Retractorul trebuie instalat într-o cameră de testare astfel cum este descris în anexa 5 la prezentul regulament. Direcţia de montare trebuie să fie similară celei în care este instalat în vehicul. Camera de testare trebuie să conţină praf astfel cum este specificat la punctul 7.6.3.2 de mai jos. Chinga trebuie extrasă din retractor pe o lungime de 500 mm şi ţinută astfel extrasă, numai că trebuie supusă unui set de 10 cicluri complete de extragere şi retragere în decurs de un minut sau două după fiecare agitare a prafului. În decurs de cinci ore, praful trebuie agitat o dată la 20 de minute timp de cinci secunde folosind aer comprimat sec şi fără ulei la o presiune manometrică de 5,5 · 105±0,5 · 105 Pa trecând printr-un orificiu cu diametrul de 1,5 ±0,1 mm. |
7.6.3.2. |
Praful folosit în testul descris la punctul 7.6.3.1 de mai sus trebuie să fie alcătuit dintr-un kilogram de cuarţ uscat. Distribuţia dimensiunii particulelor este următoarea:
|
7.6.4. Forţe de retragere
7.6.4.1. |
Forţa de retragere trebuie măsurată cu centura de siguranţă fixată de un manechin ca pentru testul dinamic prevăzut la punctul 7.7. Tensiunea chingii trebuie măsurată la punctul de contact cu manechinul (sau pe cât de aproape posibil de acest punct) în timp ce chinga este retrasă cu o viteză de aproximativ 0,6 m/min. În cazul unei centuri de siguranţă cu limitator de tensiune, forţa de retragere şi tensiunea chingii trebuie măsurate cu limitatorul de tensiune pe rând pus în funcţiune şi apoi scos din funcţiune. |
7.6.4.2. |
Înainte de testul dinamic prevăzut la punctul 7.7, manechinul aşezat, îmbrăcat în cămaşă din bumbac, trebuie înclinat în faţă până când chinga este retrasă din retractor pe o lungime de 350 mm şi lăsată apoi să revină în poziţia iniţială. |
7.7. Testul dinamic al centurii sau al sistemului de fixare
7.7.1. |
Centura trebuie instalată pe un cărucior echipat cu scaunul şi ancorajul definite în anexa 6 la prezentul regulament. Cu toate acestea, dacă centura este destinată pentru un vehicul specific sau tipuri specifice de vehicule, distanţele dintre manechin şi ancoraje trebuie determinate de către serviciul tehnic responsabil de testare fie în conformitate cu instrucţiunile de fixare furnizate împreună cu centura, fie în conformitate cu informaţiile furnizate de constructorul vehiculului. Dacă centura este echipată cu un dispozitiv de reglare a centurii pe înălţime astfel cum este definit la punctul 2.14.6 de mai sus, poziţia dispozitivului şi mijloacele de fixare trebuie să fie aceleaşi cu cele prevăzute pe vehicul. În acest caz, atunci când testul dinamic s-a efectuat pentru un tip de vehicul, nu e necesar să fie repetat pentru alte tipuri de vehicule dacă fiecare punct de ancoraj este situat la o distanţă mai mică de 50 mm faţă de punctul de ancorare corespunzător al centurii testate. În mod alternativ, fabricanţii pot determina poziţiile ipotetice de ancorare pentru teste, astfel încât să includă numărul maxim de puncte de ancorare reale. |
7.7.1.1. |
În cazul unei centuri de siguranţă sau al unui sistem de fixare care face parte dintr-un ansamblu pentru care este necesară omologarea ca sistem de fixare, centura de siguranţă trebuie montată pe partea structurii vehiculului unde sistemul de fixare este prins în mod normal, această parte fiind bine fixată pe căruciorul de test în modul prevăzut la punctele 7.7.1.2-7.7.1.6. În cazul unei centuri de siguranţă sau al unui sistem de fixare cu dispozitive de pretensionare care se bazează pe alte componente decât cele care constituie centura propriu-zisă, centura trebuie montată împreună cu componentele suplimentare necesare ale vehiculului pe căruciorul de test, în modul prevăzut la punctele 7.7.1.2-7.7.1.6. În mod alternativ, dacă dispozitivele respective nu pot fi testate pe căruciorul de test, fabricantul poate demonstra printr-un test de impact frontal convenţional la viteza de 50 km/h, în conformitate cu procedura ISO 3560 (1975), că dispozitivul îndeplineşte cerinţele din regulament. |
7.7.1.2. |
Metoda utilizată pentru a asigura vehiculul în timpul testului nu trebuie să aibă ca efect întărirea ancorajelor scaunelor sau ale centurilor de siguranţă ori atenuarea deformării normale a structurii. Nu trebuie să fie prezentă nicio componentă frontală a vehiculului care, limitând mişcarea spre înainte a manechinului, cu excepţia piciorului, ar reduce sarcina asupra sistemului de fixare în timpul testului. Componentele structurii eliminate pot fi înlocuite cu piese având o rezistenţă echivalentă, cu condiţia să nu împiedice mişcarea spre înainte a manechinului. |
7.7.1.3. |
Un dispozitiv de fixare este considerat satisfăcător dacă nu are niciun efect asupra unei zone care se extinde pe toată lăţimea structurii şi dacă vehiculul sau structura este blocat(ă) sau fixat(ă) în faţă la o distanţă de cel puţin 500 mm de ancorajul sistemului de fixare. La partea din spate, structura trebuie asigurată la o distanţă suficientă în spatele ancorajelor pentru a se asigura că sunt îndeplinite condiţiile punctului 7.7.1.2 de mai sus. |
7.7.1.4. |
Scaunele trebuie fixate şi aşezate în poziţia de conducere aleasă de serviciul tehnic însărcinat cu testele de omologare, astfel încât să fie simulate cele mai defavorabile condiţii de rezistenţă compatibile cu instalarea manechinului în vehicul. Poziţiile scaunelor trebuie menţionate în raport. Dacă scaunul are un spătar cu înclinare reglabilă, spătarul trebuie fixat după cum este specificat de fabricant sau, în absenţa oricărei specificaţii, la un unghi efectiv cât mai aproape de 25o în cazul vehiculelor de categoriile M1 şi N1 şi cât mai aproape de 15o în cazul vehiculelor de alte categorii. |
7.7.1.5. |
Pentru evaluarea cerinţelor de la punctul 6.4.1.4.1, scaunul trebuie considerat în poziţia sa cea mai avansată, adecvată dimensiunilor manechinului. |
7.7.1.6. |
Toate scaunele din orice grup de scaune trebuie testate simultan. |
7.7.1.7. |
Testele dinamice ale centurilor de tip ham trebuie efectuate fără chinga de cuprindere a coapselor, dacă există. |
7.7.2. |
Centura trebuie fixată pe manechinul din anexa 7 la prezentul regulament după cum urmează: se aşează o planşă groasă de 25 mm între spatele manechinului şi spătarul scaunului. Centura trebuie să fie strânsă bine pe manechin. Planşa trebuie apoi scoasă, iar manechinul aşezat astfel încât spatele său să fie pe lungimea sa în contact cu spătarul scaunului. Trebuie să se asigure că modul de cuplare a celor două părţi ale cataramei nu antrenează niciun risc de reducere a siguranţei blocării. |
7.7.3. |
Capetele libere ale chingilor trebuie să depăşească suficient de mult ca lungime dispozitivele de reglare pentru a permite alunecarea. |
7.7.4. |
Căruciorul trebuie apoi propulsat astfel încât, la momentul impactului, viteza liberă să fie de 50 km/h ± 1 km/h, iar manechinul să rămână nemişcat. Distanţa de oprire a căruciorului trebuie să fie de 40 cm ± 5 cm. Căruciorul trebuie să rămână în poziţie orizontală pe parcursul frânării. Căruciorul trebuie frânat folosind aparatul descris în anexa 6 la prezentul regulament sau oricare alt dispozitiv care dă rezultate echivalente. Acest aparat trebuie să respecte performanţa specificată în anexa 8 la prezentul regulament. |
7.7.5. |
Trebuie măsurate viteza căruciorului, deplasarea spre înainte a manechinului, precum şi viteza toracelui atunci când deplasarea toracelui este de 300 mm. |
7.7.6. |
După impact, centura sau sistemul de fixare, precum şi componentele rigide ale acesteia, trebuie examinate vizual, fără a deschide catarama, pentru a determina dacă s-a produs vreo defecţiune sau rupere. În cazul sistemelor de fixare trebuie de asemenea constatat dacă, în urma testului, componentele structurii vehiculului care sunt prinse de cărucior au suferit o deformare permanentă vizibilă. Dacă există o astfel de deformare, aceasta trebuie luată în considerare la calculul efectuat în conformitate cu punctul 6.4.1.4.1. |
7.8. Testul de deschidere a cataramei
7.8.1. |
Pentru acest test trebuie folosite centurile ori sistemele de fixare care au fost deja supuse testului dinamic, în conformitate cu punctul 7.7 de mai sus. |
7.8.2. |
Centura trebuie scoasă din căruciorul de test fără a deschide catarama. Asupra cataramei trebuie aplicată, prin intermediul chingilor legate de aceasta, o sarcină astfel încât toate chingile să fie supuse efortului de
|
7.8.3. |
Trebuie măsurată forţa de deschidere a cataramei şi notată orice defecţiune a cataramei. |
7.8.4. |
După testul de deschidere a cataramei, componentele centurii sau ale dispozitivului de fixare care au fost supuse testelor descrise la punctul 7.7 de mai sus trebuie verificate, iar gravitatea deteriorărilor suferite de centură sau de dispozitivul de fixare în timpul testului dinamic trebuie înregistrată în raportul de testare. |
7.9. Teste suplimentare pentru centurile de siguranţă dotate cu dispozitive de pretensionare
7.9.1. Condiţionare
Dispozitivul de pretensionare poate fi separat de centura de siguranţă care urmează a fi testată şi păstrat 24 de ore la o temperatură de 60o ± 5 oC. Temperatura trebuie apoi crescută la 100o ± 5 oC timp de două ore. Dispozitivul trebuie ţinut în continuare timp de 24 de ore la o temperatură de – 30o ± 5 oC. După scoaterea de la condiţionare, dispozitivul trebuie încălzit la temperatura camerei. Dacă a fost demontat, atunci trebuie fixat din nou la centura de siguranţă.
7.10. Raport de testare
7.10.1. |
Raportul de testare trebuie să înregistreze rezultatele tuturor testelor de la punctul 7 de mai sus, în special viteza căruciorului, deplasarea maximă înainte a manechinului, locul – dacă poate fi variat – ocupat de cataramă în timpul testului, forţa de deschidere a cataramei, precum şi orice defecţiune sau rupere. Dacă, în temeiul punctului 7.7.1, amplasarea ancorajelor prevăzute în anexa 6 din prezentul regulament nu a fost respectată, raportul de testare trebuie să descrie modul în care centura sau sistemul de fixare a fost instalat(ă) şi să specifice unghiurile şi dimensiunile relevante. Raportul trebuie de asemenea să menţioneze orice deformare sau rupere a cataramei care a apărut în timpul testării. În cazul unui sistem de fixare, raportul trebuie să specifice şi modul de fixare a structurii vehiculului la cărucior, poziţia scaunelor şi înclinarea spătarelor scaunelor. Dacă deplasarea manechinului spre înainte a depăşit valorile prevăzute la punctul 6.4.1.3.2 de mai sus, raportul trebuie să constate dacă s-au respectat condiţiile de la punctul 6.4.1.4.1. |
8. CERINŢE REFERITOARE LA INSTALAREA ÎN VEHICUL
8.1. Echipamentele vehiculului
8.1.1. |
Cu excepţia scaunelor rabatabile (aşa cum sunt definite în Regulamentul nr. 14) şi a poziţiilor scaunelor destinate utilizării numai când vehiculul staţionează, scaunele vehiculelor de categorie M şi N trebuie dotate cu centuri de siguranţă sau sisteme de fixare care satisfac condiţiile prezentului regulament, aşa cum sunt definite în anexa 7 la Rezoluţia consolidată (R.E.3) (8) (cu excepţia vehiculelor de categoriile M2 şi M3 care aparţin claselor I sau II conform Regulamentului nr. 36, clasei A conform Regulamentului nr. 52 şi claselor I sau II şi A conform Regulamentului nr. 107). |
8.1.2. |
Tipurile de centuri de siguranţă sau sisteme de fixare pentru fiecare scaun unde este necesară instalarea trebuie să fie cele specificate în anexa 16 [cu care nu pot fi utilizate nici retractoare fără blocare (punctul 2.14.1), nici retractoare cu deblocare manuală (punctul 2.14.2)]. Pentru toate scaunele unde este prevăzută instalarea centurilor transversale de tip B, aşa cum este specificat în anexa 16, sunt permise centuri transversale de tip Br3, cu excepţia cazului în care, atunci când sunt în uz, ele se retrag atât de mult, încât reduc semnificativ confortul după fixarea normală. |
8.1.2.1. |
Cu toate acestea, pentru scaunele laterale, altele decât cele frontale, ale vehiculelor din categoria N1 prezentate în anexa 16 şi marcate cu simbolul Ø, instalarea unei centuri transversale de tip Br4m sau Br4Nm este permisă în cazul în care există un culoar între un scaun şi peretele lateral cel mai apropiat al vehiculului, destinat să permită accesul pasagerilor în alte părţi ale vehiculului. Spaţiul dintre un scaun şi peretele lateral este considerat un culoar dacă distanţa dintre peretele lateral, cu toate uşile închise, şi un plan longitudinal vertical ce trece prin linia mediană a scaunului – măsurat în poziţia punctului R şi perpendicular pe planul longitudinal median al vehiculului – este mai mare de 500 mm. |
8.1.3. |
Dacă nu sunt necesare centuri de siguranţă, orice fel de centură de siguranţă sau sistem de fixare, conform prezentului regulament, poate fi instalat(ă) la alegerea fabricantului. Centurile de tip A, conform modelelor permise în anexa 16, pot fi furnizate ca alternativă la centurile transversale pentru acele scaune unde este prevăzută instalarea de centuri transversale, aşa cum este specificat în anexa 16. |
8.1.4. |
În cazul centurilor cu prindere în trei puncte, echipate cu retractoare, un retractor trebuie să acţioneze cel puţin asupra centurii diagonale. |
8.1.5. |
Cu excepţia vehiculelor de categoria M1, un retractor cu blocare în caz de urgenţă de tip 4N (punctul 2.14.5) poate fi permis în locul unui retractor de tip 4 (punctul 2.14.4), dacă se demonstrează serviciilor responsabile de testare că fixarea unui retractor de tip 4 retractor nu ar fi practică. |
8.1.6. |
Pentru scaunele laterale frontale şi centrale frontale prezentate în anexa 16 şi marcate cu simbolul *, centurile transversale de tipul specificat în anexa respectivă trebuie considerate adecvate atunci când parbrizul se află în afara zonei de referinţă definită în anexa 1 la Regulamentul nr. 21. În ceea ce priveşte centurile de siguranţă, parbrizul este considerat ca făcând parte din zona de referinţă dacă poate intra în contact static cu aparatul de testare, conform metodei descrise în anexa 1 la Regulamentul nr. 21. |
8.1.7. |
Pentru fiecare scaun prezentat în anexa 16 şi marcat cu simbolul •, trebuie furnizată o centură cu prindere în trei puncte de tipul specificat în anexa 16, dacă nu este îndeplinită una dintre următoarele condiţii, caz în care pot fi prevăzute centuri cu prindere în două puncte, de tipul specificat în anexa 16. |
8.1.7.1. |
un scaun sau alte componente ale vehiculului conforme cu punctul 3.5 din apendicele 1 la Regulamentul nr. 80 este (sunt) situat(e) direct în faţă, sau |
8.1.7.2. |
nicio componentă a vehiculului nu este situată în zona de referinţă sau nu se poate găsi în acea zonă atunci când vehiculul este în mişcare, sau |
8.1.7.3. |
componentele vehiculului din cadrul zonei de referinţă menţionate mai sus respectă cerinţele privind absorbţia energiei stabilite în anexa 6 la Regulamentul nr. 80. |
8.1.8. |
Cu excepţia cazului de la punctul 8.1.9, fiecare scaun pentru pasageri care este echipat cu un airbag trebuie să aibă o etichetă de avertizare împotriva utilizării unui sistem de fixare a scaunelor pentru copii montat cu spatele la direcţia de mers. Eticheta de avertizare, sub forma unei pictograme care poate include un text explicativ, trebuie fixată în mod durabil şi amplasată într-un loc uşor vizibil pentru o persoană care intenţionează să monteze un astfel de sistem orientându-l cu spatele la direcţia de mers. Un exemplu de pictogramă propusă este prezentat în figura 1. O referinţă permanentă trebuie să fie vizibilă în orice moment, dacă eticheta de avertizare nu este vizibilă atunci când uşa este închisă. Figura 1
Culori:
|
8.1.9. |
Cerinţele de la punctul 8.1.8 nu se aplică dacă vehiculul este echipat cu un mecanism care detectează automat prezenţa unui sistem de fixare a scaunelor pentru copii orientat cu spatele la direcţia de mers, asigurând că airbag-ul nu se declanşează atunci când este fixat un astfel de sistem. |
8.1.10. |
În cazul scaunelor care se pot fi rotite sau plasate într-o altă orientare folosită numai când vehiculul staţionează, cerinţele de la punctul 8.1.1 trebuie aplicate doar acelor orientări destinate utilizării normale atunci când vehiculul se deplasează pe şosea, în conformitate cu prezentul regulament. |
8.2. Condiţii generale
8.2.1. |
Centurile de siguranţă, sistemele de fixare şi sistemele ISOFIX trebuie prinse, conform tabelului 2 din anexa 17 apendicele 3, de ancoraje în conformitate cu specificaţiile Regulamentului nr. 14, între altele proiectarea şi caracteristicile referitoare la dimensiuni, numărul de ancoraje şi condiţiile de rezistenţă. |
8.2.2. |
Centurile de siguranţă, sistemele de fixare, sistemele de fixare a scaunelor pentru copii şi sistemele ISOFIX recomandate de fabricant conform tabelelor 1 şi 2 din anexa 17 apendicele 3 trebuie instalate astfel încât să funcţioneze satisfăcător şi să reducă riscul de vătămare corporală în cazul unui accident. Acestea trebuie instalate în aşa fel încât: |
8.2.2.1. |
chingile să nu se poată amesteca într-un mod periculos; |
8.2.2.2. |
pericolul ca o centură poziţionată corect să alunece de pe umărul unui pasager în urma deplasării spre înainte a acestuia să fie redus la minim; |
8.2.2.3. |
riscul de deteriorare a chingii prin contactul cu părţi ascuţite ale structurii vehiculului ori scaunului, sisteme de fixare a scaunelor pentru copii sau sisteme ISOFIX recomandate de fabricant conform tabelelor 1 şi 2 din anexa 17 apendicele 3 să fie redus la minim; |
8.2.2.4. |
orice centură de siguranţă destinată să echipeze un scaun trebuie să fie proiectată şi instalată în aşa fel încât să permită o utilizare facilă. În plus, dacă întregul scaun sau perna scaunului şi/sau spătarul scaunului se pot rabata în întregime pentru a permite accesul la partea din spate a vehiculului sau la compartimentul de bagaje, ocupantul scaunului respectiv trebuie să poată, după ce readuce scaunul în poziţia iniţială, recupera centura de siguranţă corespunzătoare de sub ori din spatele scaunului, conform instrucţiunilor din manualul de utilizare a vehiculului, fără a fi nevoie ca persoana respectivă să aibă pregătire sau experienţă; |
8.2.2.5. |
serviciul tehnic trebuie să verifice dacă, în condiţiile în care clema de prindere a cataramei este cuplată, iar pe scaun nu se află niciun pasager: |
8.2.2.5.1. |
posibila slăbire a centurii nu împiedică instalarea corectă a sistemelor de fixare a scaunelor pentru copii recomandate de fabricant, şi |
8.2.2.5.2. |
în cazul centurilor cu prindere în trei puncte, se poate stabili o tensiune de cel puţin 50 N în zona centurii transversale, prin aplicarea exterioară a tensiunii în secţiunea centurii diagonale. |
8.3. Condiţii speciale pentru componente rigide încorporate în centuri de siguranţă sau sisteme de fixare
8.3.1. |
Componentele rigide cum ar fi cataramele, dispozitivele de reglare şi piesele de fixare nu trebuie să crească riscul de vătămare corporală a pasagerului respectiv sau a altor ocupanţi ai vehiculului în cazul unui accident. |
8.3.2. |
Dispozitivul de deblocare a cataramei trebuie să fie foarte vizibil pentru pasager şi la îndemâna acestuia, fiind proiectat în aşa fel încât să nu poată fi deschis din greşeală sau accidental. Catarama trebuie de asemenea să se afle într-o poziţie uşor accesibilă pentru un salvator care trebuie să elibereze pasagerul în caz de urgenţă. Catarama trebuie instalată în aşa fel încât, atunci când nu se află sub sarcină şi când suportă greutatea pasagerului, să poată fi scoasă de ocupantul scaunului printr-o singură mişcare a oricărei mâini într-o direcţie. În cazul unei centuri de siguranţă sau a unor sisteme de fixare pentru scaunele laterale frontale, cu excepţia centurilor de tip ham, catarama trebuie să poată fi blocată în acelaşi mod. Trebuie să se asigure că, în cazul în care catarama se află în contact cu pasagerul, lăţimea suprafeţei de contact nu este mai mică de 46 mm. Trebuie să se asigure că, în cazul în care catarama se află în contact cu pasagerul, suprafaţa de contact îndeplineşte cerinţele de la punctul 6.2.2.1 din prezentul regulament. |
8.3.3. |
Atunci când centura este uzată, aceasta trebuie fie să se ajusteze automat la corpul pasagerului, fie să fie proiectată în aşa fel încât dispozitivul de reglare manuală să fie uşor accesibil, comod şi uşor de utilizat pentru pasager atunci când acesta este aşezat. Centura trebuie de asemenea să poată fi strânsă cu o mână pentru a se ajusta la statura pasagerului şi poziţia scaunului din vehicul. |
8.3.4. |
Centurile de siguranţă sau sistemele de fixare care includ retractoare trebuie instalate în aşa fel încât retractoarele să poată funcţiona corect şi să deruleze eficient centurile. |
8.3.5. |
Pentru a informa utilizatorul (utilizatorii) vehiculului în legătură cu dispoziţiile referitoare la transportul copiilor, vehiculele de categoriile M1 şi N1 trebuie să respecte cerinţele de informare din anexa 17. Orice vehicul de categoria M1 trebuie echipat cu poziţii ISOFIX, în conformitate cu prescripţiile aplicabile din Regulamentul nr. 14. Prima poziţie ISOFIX trebuie să permită cel puţin instalarea unuia dintre cele trei gabarite orientate cu faţa la direcţia de mers, ca în apendicele 2 din anexa 17; cea de-a doua poziţie ISOFIX trebuie să permită cel puţin instalarea unuia dintre cele trei gabarite orientate cu spatele la direcţia de mers, ca în apendicele 2 din anexa 17. Pentru această a doua poziţie ISOFIX, în cazul în care gabaritul nu este proiectat să permită montarea cu spatele la direcţia de mers pe al doilea rând de scaune ale vehiculului, instalarea unuia dintre cele şase gabarite este permisă în orice poziţie din vehicul. |
9. CONFORMITATEA PRODUCŢIEI
Conformitatea procedurilor de producţie trebuie să respecte cele stabilite în apendicele 2 la acord (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), cu următoarele condiţii:
9.1. |
Fiecare tip de vehicul sau centură de siguranţă, sau sistem de fixare omologat(ă) în temeiul prezentului regulament trebuie fabricat în aşa fel încât să fie în conformitate cu tipul omologat, îndeplinind condiţiile stabilite la punctele 6, 7 şi 8 de mai sus. |
9.2. |
Trebuie respectate cerinţele minime de conformitate a procedurilor de control al producţiei, stipulate în anexa 14 din prezentul regulament. |
9.3. |
Autoritatea care a acordat omologarea de tip poate verifica oricând metodele de verificare a conformităţii aplicate în fiecare uzină de producţie. Frecvenţa normală a acestor verificări trebuie să fie de două ori pe an. |
10. PENALITĂŢI PENTRU NECONFORMITATEA PRODUCŢIEI
10.1. |
Omologarea acordată pentru un vehicul sau un tip de centură sau sistem de fixare poate fi retrasă dacă nu se respectă cerinţa stipulată la punctul 9.1 de mai sus sau dacă centura (centurile) de siguranţă sau sistemul (sistemele) de fixare nu a (au) reuşit să treacă de verificările prevăzute la punctul 9.2 de mai sus. |
10.2. |
În cazul în care o parte contractantă la acord, care aplică prezentul regulament, retrage o omologare pe care a acordat-o anterior, ea trebuie să notifice imediat acest aspect celorlalte părţi contractante care aplică prezentul regulament prin intermediul unui formular de comunicare, conform modelului din anexa 1A sau anexa 1B din prezentul regulament (după caz). |
11. MODIFICĂRI ŞI PRELUNGIRE A OMOLOGĂRII TIPULUI DE VEHICUL SAU A TIPULUI DE CENTURĂ DE SIGURANŢĂ SAU A SISTEMULUI DE FIXARE
11.1. |
Orice modificare a tipului de vehicul sau a tipului de centură, sau a sistemului de fixare sau a ambelor trebuie notificată departamentului administrativ care a omologat tipul de vehicul sau tipul de centură de siguranţă, sau sistem de fixare. Departamentul poate apoi: |
11.1.1. |
să considere că modificările făcute nu pot avea efecte adverse considerabile şi că, în orice caz, vehiculul, centura de siguranţă sau sistemul de fixare respectă în continuare cerinţele; sau |
11.1.2. |
să solicite un raport suplimentar asupra testului din partea serviciului tehnic însărcinat cu testele de omologare. |
11.2. |
Fără a aduce atingere dispoziţiilor punctului 11.1 de mai sus, o variantă a vehiculului a cărui greutate în stare de funcţionare este mai mică decât cea a vehiculului supus testului de omologare nu trebuie privită drept o modificare a tipului de vehicul. |
11.3. |
Confirmarea sau refuzul omologării, cu specificarea modificărilor, trebuie comunicată prin procedura specificată la punctul 5.2.3 sau 5.3.3 de mai sus părţilor acordului care aplică prezentul regulament. |
11.4. |
Autoritatea competentă care a emis prelungirea omologării trebuie să atribuie un număr de serie pentru o astfel de prelungire şi să informeze celelalte părţi la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unui formular de comunicare, conform modelului din anexa 1A sau 1B la prezentul regulament. |
12. ÎNCETAREA DEFINITIVĂ A PRODUCŢIEI
Dacă deţinătorul omologării încetează definitiv să mai fabrice un dispozitiv omologat în conformitate cu prezentul regulament, acesta trebuie să informeze în consecinţă autoritatea care a acordat omologarea. La primirea comunicării respective, autoritatea menţionată trebuie să informeze celelalte părţi la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament prin intermediul unui formular de comunicare conform modelului din anexa 1A sau 1B la prezentul regulament.
13. INSTRUCŢIUNI
În cazul tipului de centură de siguranţă furnizat separat de vehicul, instrucţiunile de ambalare şi instalare trebuie să menţioneze clar tipul (tipurile) de vehicul pentru care este destinat.
14. DENUMIRILE ŞI ADRESELE SERVICIILOR TEHNICE ÎNSĂRCINATE CU TESTELE DE OMOLOGARE, PRECUM ŞI ALE DEPARTAMENTELOR ADMINISTRATIVE
Părţile la Acordul din 1958 care aplică prezentul regulament trebuie să comunice Secretariatului Naţiunilor Unite denumirile şi adresele serviciilor tehnice însărcinate cu testele de omologare, precum şi ale departamentelor administrative care acordă omologarea şi cărora urmează să li se trimită formulare care atestă omologarea sau refuzul, prelungirea sau retragerea omologării emise în alte ţări.
15. DISPOZIŢII TRANZITORII
15.1. Omologări ale unui tip de vehicul
15.1.1. |
De la data oficială de intrare în vigoare a suplimentului 15 la seria 04 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu poate refuza să acorde omologări CEE conform prezentului regulament, astfel cum este modificat prin suplimentul 15 la seria 04 de modificări. |
15.1.2. |
După 2 ani de la intrarea în vigoare a suplimentului 15 la seria 04 de modificări ale prezentului regulament, părţile contractante care aplică prezentul regulament vor acorda omologări CEE numai dacă sunt îndeplinite cerinţele din prezentul regulament, astfel cum este modificat prin suplimentul 15 la seria 04 de modificări. |
15.1.3. |
După 7 ani de la intrarea în vigoare a suplimentului 15 la seria 04 de modificări ale prezentului regulament, părţile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologările care nu au fost acordate în conformitate cu suplimentul 15 la seria 04 de modificări ale prezentului regulament. Cu toate acestea, omologările existente pentru alte categorii de vehicule decât M1 care nu sunt afectate de suplimentul 15 la seria 04 de modificări ale prezentului regulament rămân valabile, iar părţile contractante care aplică prezentul regulament continuă să le accepte. |
15.1.3.1. |
Cu toate acestea, de la 1 octombrie 2000, pentru vehiculele din categoriile M1 şi N1, părţile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologările CEE care nu au fost acordate în conformitate cu suplimentul 8 la seria 04 de modificări ale prezentului regulament, în cazul în care nu se respectă cerinţele de informare de la punctul 8.3.5 şi anexa 17. |
15.2. Instalarea centurilor de siguranţă
Prezentele dispoziţii tranzitorii se aplică doar la instalarea centurilor de siguranţă pe vehicule, fără a schimba marca centurii de siguranţă.
15.2.1. |
De la data oficială de intrare în vigoare a suplimentului 12 la seria 04 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu poate refuza să acorde omologări CEE conform prezentului regulament, astfel cum este modificat prin suplimentul 12 la seria 04 de modificări. |
15.2.2. |
La expirarea unei perioade de 36 de luni de la data oficială de intrare în vigoare menţionată la punctul 15.2.1 de mai sus, părţile contractante care aplică prezentul regulament acordă omologări doar dacă tipul de vehicul satisface condiţiile prezentului regulament modificate de suplimentul 12 la seria 04 de modificări. |
15.2.3. |
La expirarea unei perioade de 60 de luni de la data oficială de intrare în vigoare menţionată la punctul 15.2.1 de mai sus, părţile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologările care nu au fost acordate în conformitate cu suplimentul 12 la seria 04 de modificări din prezentul regulament. |
15.2.4. |
De la data oficială de intrare în vigoare a suplimentului 14 la seria 04 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu trebuie să refuze să acorde omologări ale CEE-ONU conform prezentului regulament modificat de suplimentul 14 la seria 04 de modificări. |
15.2.5. |
De la data oficială de intrare în vigoare a suplimentului 16 la seria 04 de modificări, nicio parte contractantă care aplică prezentul regulament nu trebuie să refuze să acorde omologări ale CEE-ONU conform prezentului regulament modificat de suplimentul 16 la seria 04 de modificări. |
15.2.6. |
La expirarea unei perioade de 36 de luni de la data oficială de intrare în vigoare menţionată la punctul 15.2.4 de mai sus, părţile contractante care aplică prezentul regulament trebuie să acorde omologări doar dacă tipul de vehicul satisface condiţiile prezentului regulament modificate de suplimentul 14 la seria 04 de modificări. |
15.2.7. |
La expirarea unei perioade de 60 de luni de la data oficială de intrare în vigoare menţionată la punctul 15.2.4 de mai sus, părţile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologările care nu au fost acordate în conformitate cu suplimentul 14 la seria 04 de modificări din prezentul regulament. |
15.2.8. |
După data de 16 iulie 2006, părţile contractante care aplică prezentul regulament trebuie să acorde omologarea doar dacă tipul de vehicul satisface condiţiile prezentului regulament modificate de suplimentul 16 la seria 04 de modificări. |
1.5.2.9. |
După data de 16 iulie 2008, părţile contractante care aplică prezentul regulament pot refuza să recunoască omologările vehiculelor din categoria N1 neacordate în conformitate cu suplimentul 16 la seria 04 de modificări din prezentul regulament. |
(1) Aşa cum este definit în Rezoluţia consolidată privind construcţia vehiculelor (R.E.3), anexa 7 (documentul TRANS/WP.29/78/Rev.1/Modif.2).
(2) Astfel cum este definit în Rezoluţia consolidată privind construcţia vehiculelor (R.E.3), anexa 7 (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Modif.2).
(3) 1 pentru Germania, 2 pentru Franţa, 3 pentru Italia, 4 pentru Ţările de Jos, 5 pentru Suedia, 6 pentru Belgia, 7 pentru Ungaria, 8 pentru Republica Cehă, 9 pentru Spania, 10 pentru Serbia şi Muntenegru, 11 pentru Regatul Unit, 12 pentru Austria, 13 pentru Luxemburg, 14 pentru Elveţia, 15 (neatribuit), 16 pentru Norvegia, 17 pentru Finlanda, 18 pentru Danemarca, 19 pentru România, 20 pentru Polonia, 21 pentru Portugalia, 22 pentru Federaţia Rusă, 23 pentru Grecia, 24 pentru Irlanda, 25 pentru Croaţia, 26 pentru Slovenia, 27 pentru Slovacia, 28 pentru Belarus, 29 pentru Estonia, 30 (neatribuit), 31 pentru Bosnia şi Herţegovina, 32 pentru Letonia, 33 (neatribuit), 34 pentru Bulgaria, 35 (neatribuit), 36 pentru Lituania, 37 pentru Turcia, 38 (neatribuit), 39 pentru Azerbaijan, 40 pentru Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei, 41 (neatribuit), 42 pentru Comunitatea Europeană (Omologările sunt acordate de statele membre care utilizează propriile mărci CEE), 43 pentru Japonia, 44 (neatribuit), 45 pentru Australia, 46 pentru Ucraina, 47 pentru Africa de Sud, 48 pentru Noua Zeelandă, 49 pentru Cipru, 50 pentru Malta şi 51 pentru Republica Coreea. Numerele ulterioare trebuie atribuite altor ţări în ordinea cronologică în care ratifică sau aderă la acordul privind adoptarea prescripţiilor tehnice uniforme pentru vehiculele cu roţi, echipamentele şi piesele care se pot fixa şi/sau folosi la vehiculele pe roţi şi condiţiile pentru recunoaşterea reciprocă a omologărilor acordate în temeiul acestor prescripţii, iar numerele atribuite astfel trebuie comunicate de Secretarul General al Naţiunilor Unite părţilor contractante la acordul menţionat.
(4) A se vedea nota de subsol de la punctul 5.2.4.1.
(5) g = 9,81 m/s2.
(6) A se vedea punctul 7.4.1.6.4.3.
(7) g = 9,81 m/s2.
(8) Document TRANS/WP.29/78/Rev.1/Modif.2.
ANEXA 1A
COMUNICARE
[Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]
ANEXA 1B
COMUNICARE
[Format maxim: A4 (210 × 297 mm)]
ANEXA 2
DISPUNERILE MĂRCILOR DE OMOLOGARE
1. |
Dispuneri ale mărcilor de omologare a vehiculului în ceea ce priveşte instalarea centurilor de siguranţă Model A (A se vedea punctul 5.2.4 din prezentul regulament)
a = 8 mm min. În ceea ce priveşte centurile de siguranţă, marca de omologare de mai fixată pe vehicul demonstrează că tipul vehiculului în discuţie a fost atestat în Ţările de Jos (E4) în conformitate cu Regulamentul nr. 16. Numărul de omologare indică faptul că omologarea a fost acordată conform condiţiilor din Regulamentul nr. 16 modificat de seria 04 de modificări. Model B (A se vedea punctul 5.2.5 din prezentul regulament)
a = 8 mm min. Marca de omologare de mai sus fixată pe vehicul demonstrează că tipul vehiculului în discuţie a fost atestat în Ţările de Jos (E4) în conformitate cu Regulamentele nr. 16 şi 52 (1). Numerele de omologare indică faptul că, la data când au fost date aprobările respective, Regulamentul nr. 16 includea seria 04 de modificări, iar Regulamentul nr. 52 includea seria 01 de modificări. |
2. |
Dispuneri ale mărcilor de omologare a centurilor de siguranţă (a se vedea punctul 5.3.5 din prezentul regulament)
a = 8 mm min. Centura care poartă marca de omologare de mai sus este o centură în trei puncte („A”), fixată cu un filtru de energie („e”) şi atestată în Ţările de Jos (E4) cu numărul 042439, regulamentul incluzând deja la momentul aprobării seria 04 de modificări.
Centura care poartă marca de omologare de mai sus este o centură abdominală („B”), fixată cu un retractor de tipul 4, cu sensibilitate multiplă (m) şi atestată în Ţările de Jos (E4) cu numărul 042489, regulamentul incluzând deja la momentul aprobării seria 04 de modificări.
Centura care poartă marca de omologare de mai sus este un tip special de centură („S”), fixată cu un filtru de energie („e”) şi atestată în Ţările de Jos (E4) cu numărul 0422439, regulamentul incluzând deja la momentul aprobării seria 04 de modificări.
Centura care poartă marca de omologare de mai sus face parte dintr-un sistem de fixare („Z”), este un tip special de centură („S”) fixată cu un filtru de energie („e”). Aceasta a fost atestată în Ţările de Jos (E4) cu numărul 0424391, regulamentul incluzând deja la momentul aprobării seria 04 de modificări.
a = 8 mm min.
Centura care poartă marca de omologare de mai sus este o centură cu prindere în trei puncte („A”) cu sensibilitate multiplă („m”) cu retractor de tip 4N („r4N”), cu privire la care omologarea tipului a fost dată în Ţările de Jos („E4”) cu numărul 042439, regulamentul incluzând deja la momentul aprobării seria 04 de modificări. Această centură nu trebuie fixată la vehiculele din categoria M1.
Centura de siguranţă care poartă această marcă de omologare este o centură cu prindere în trei puncte („A”) fixată cu un filtru de energie („e”), atestată drept respectând condiţiile specifice din punctul 6.4.1.3.3 din prezentul regulament şi cu retractor de tip 4 („r4”) cu multiplă sensibilitate („m”), pentru care omologarea tipului a fost acordată în Ţările de Jos („E4”) cu numărul de omologare 042439. Primele două cifre indică faptul că regulamentul a inclus deja la momentul aprobării seria 04 de modificări. Această centură de siguranţă trebuie fixată la un vehicul dotat cu airbag în poziţia de aşezare dată. |
(1) Cel de-al doilea număr este dat doar ca exemplu.
ANEXA 3
DIAGRAMA UNUI APARAT PENTRU TESTAREA DURABILITĂŢII MECANISMULUI RETRACTOR
ANEXA 4
DIAGRAMA UNUI APARAT PENTRU TESTAREA BLOCĂRII RETRACTOARELOR CU BLOCARE ÎN CAZ DE URGENŢĂ
Figura ilustrează un aparat adecvat care constă dintr-o camă cu motor al cărei element de transmisie este ataşat prin fire la un cărucior mic instalat pe o şenilă. Combinaţia dintre schiţa camei şi viteza motorului oferă acceleraţia necesară cu o rată de creştere a acceleraţiei astfel cum este specificat în punctul 7.6.2.2 din prezentul regulament, iar cursa este în exces faţă de mişcarea maximă admisă a cordonului înainte de blocare.
Pe cărucior se instalează un transportor care poate fi rotit astfel încât să permită retractorului instalarea în diverse poziţii faţă de direcţia de mişcare a căruciorului.
La testarea retractoarelor referitor la sensibilitatea la mişcarea curelelor, retractorul este instalat pe un braţ fixat adecvat, iar chinga este legată la cărucior.
Atunci când se efectuează testele de mai sus, producătorul sau reprezentantul său acreditat trebuie să încorporeze orice braţe în instalarea de probă pentru a simula pe cât posibil instalarea dorită într-un vehicul.
Producătorul sau reprezentantul său acreditat trebuie să furnizeze orice braţe suplimentare etc. care ar putea fi solicitate pentru simularea instalării dorite în vehicul.
ANEXA 5
DIAGRAMA UNUI APARAT PENTRU TESTAREA REZISTENŢEI LA PRAF
(dimensiuni în milimetri)
ANEXA 6
DESCRIEREA CĂRUCIORULUI, A SCAUNULUI, A ANCORAJELOR ŞI A DISPOZITIVULUI DE OPRIRE
1. CĂRUCIORUL
La testele pentru centurile de siguranţă, căruciorul care poartă doar scaunul trebuie să aibă o greutate de 400 ± 20 kg. La testele pentru sistemele de fixare, căruciorul cu structura vehiculului anexat trebuie să aibă o greutate de 800 kg. Cu toate acestea, dacă este necesar, greutatea totală a căruciorului şi a structurii vehiculului poate creşte cu câte 200 kg. Greutatea totală nu va diferi sub nicio formă cu mai mult de ± 40 kg de valoarea nominală.
2. SCAUNUL
Cu excepţia testelor la sistemele de fixare, scaunul trebuie să aibă o construcţie rigidă şi să prezinte o suprafaţă moale. Trebuie respectate elementele specifice prezentate în figura 1 din prezenta anexă, având grijă ca nicio parte metalică să nu poată veni în contact cu centura.
3. ANCORAJELE
3.1. |
În cazul unei centuri dotate cu dispozitivul de reglare a centurii pe înălţime definit la punctul 2.14.6 din prezentul regulament, acest dispozitiv va fi asigurat fie de un cadru rigid, fie de o parte a vehiculului pe care este în mod normal instalat, care va fi fixată bine de căruciorul de probă. |
3.2. |
Ancorajele trebuie poziţionate ca în figura 1. Semnele care corespund aranjării ancorajelor arată unde vor fi conectate la cărucior sau la traductorul de sarcină capetele centurii, în funcţie de situaţie. Ancorajele pentru uz obişnuit sunt punctele A, B şi K dacă lungimea curelei dintre marginea superioară a cataramei şi orificiul pentru fixarea suportului de curea nu este mai mare de 250 mm. În caz contrar se folosesc punctele A1 şi B1. Toleranţa în poziţia punctelor de ancorare permite ca fiecare punct de ancorare să fie situat cel mai departe la 50 mm de punctele corespunzătoare A, B şi K indicate în figura 1 sau A1, B1 şi K, în funcţie de situaţie. |
3.3. |
Structura care poartă ancorajele trebuie să fie rigidă. Ancorajul superior nu trebuie deplasat cu mai mult de 0,2 mm pe direcţie longitudinală atunci când i se aplică o sarcină de 98 daN în direcţia respectivă. Căruciorul va fi construit astfel încât să nu apară nicio deformare permanentă la părţile ce suportă ancorajele în timpul probării. |
3.4. |
În cazul în care este necesar al patrulea ancoraj pentru fixarea retractorului, acest ancoraj:
|
4. DISPOZITIVUL DE OPRIRE
4.1. |
Dispozitivul constă din două filtre identice instalate în paralel, cu excepţia sistemelor de reţinere, când trebuie utilizate patru filtre pentru o greutate nominală de 800 kg. Dacă este necesar, trebuie folosit un filtru suplimentar pentru fiecare creştere de 200 kg a greutăţii nominale. Fiecare filtru cuprinde:
|
4.2. |
Dimensiunile diferitelor părţi ale acestui filtru sunt prezentate în diagramele reproduse în figurile 2, 3 şi 4. |
4.3. |
Caracteristicile materialului absorbant sunt prezentate în tabelul 1 din prezenta anexă. Imediat după fiecare probă, tuburile trebuie condiţionate la o temperatură între 15o şi 25 oC cel puţin 12 ore fără a fi folosite. În timpul testării la şoc a centurilor de siguranţă sau a sistemelor de frânare, dispozitivul de oprire trebuie să aibă aceeaşi temperatură ca în timpul testului de calibrare, cu o toleranţă de ± 2 oC. Anexa 8 la prezentul regulament cuprinde condiţiile care trebuie îndeplinite de dispozitivul de oprire. Se pot folosi oricare alte dispozitive cu rezultate echivalente. Tabelul 1 Caracteristicile materialului absorbant (Metoda ASTM D 735, dacă nu se precizează altfel)
Îmbătrânirea în aer (Metoda ASTM D 573)
Scufundarea în ulei (Metoda ASTM nr. 1 Oil):
Scufundarea în ulei (Metoda ASTM nr. 3 Oil):
Scufundarea în apă distilată:
|
Figura 1
Cărucior, scaun, ancoraj
Figura 2
Dispozitiv de oprire
Figura 3
Dispozitiv de oprire
(Tub din poliuretan) (Asamblat)
Finisarea la suprafaţă a monturii |
|
Toleranţa la interferenţă ±0,2 Toate dimensiunile în mm |
Figura 4
Dispozitiv de oprire
(Proeminenţă în formă de măslină)
Finisarea la suprafaţă |
|
Toleranţa la interferenţă ±0,1 |
ANEXA 7
DESCRIEREA MANECHINULUI
1. CONDIŢII TEHNICE PRIVIND MANECHINUL
1.1. Generalităţi
Principalele caracteristici ale manechinului sunt ilustrate în următoarele imagini şi tabele:
Figura 1 |
Imagine laterală a capului, gâtului şi torsului; |
||||||
Figura 2 |
Imagine frontală a capului, gâtului şi torsului; |
||||||
Figura 3 |
Imagine laterală a şoldului, coapselor şi membrului inferior; |
||||||
Figura 4 |
Imagine frontală a şoldului, coapselor şi membrului inferior; |
||||||
Figura 5 |
Dimensiuni pricipale; |
||||||
Figura 6 |
Manechinul în poziţie şezut, prezentând:
|
||||||
Tabelul 1 |
Referinţe, denumiri, materiale şi dimensiuni principale ale componentelor manechinului; şi |
||||||
Tabelul 2 |
Greutăţile capului, gâtului, torsului, coapselor şi membrului inferior. |
1.2. Descrierea manechinului
1.2.1. Structura membrului inferior (a se vedea figurile 3 şi 4)
Structura membrului inferior constă din trei componente:
— |
o plăcuţă pentru talpă (30); |
— |
un tub pentru tibie (29); şi |
— |
un tub pentru genunchi (26). |
Tubul pentru genunchi are două console care limitează mişcarea membrului inferior în raport cu coapsa.
Membrul inferior poate fi răsucit spre spate la 120o faţă de poziţia dreaptă.
1.2.2. Structura coapsei (a se vedea figurile 3 şi 4)
Structura coapsei constă din trei componente:
— |
un tub pentru genunchi (22); |
— |
o bară pentru coapsă (21); şi |
— |
un tub pentru şold (20). |
Mişcarea genunchiului este limitată de două scobituri în tubul pentru genunchi (22), care se cuplează la consolele pentru membrul inferior.
1.2.3. Structura torsului (a se vedea figurile 1 şi 2)
Structura torsului constă din:
— |
un tub pentru şold (2); |
— |
un lanţ cu role (4); |
— |
coaste (6) şi (7); |
— |
stern (8); şi |
— |
accesorii pentru lanţ (3) şi în părţi (7) şi (8). |
1.2.4. Gâtul (a se vedea figurile 1 şi 2)
Gâtul constă din şapte discuri din poliuretan (9). Rigiditatea gâtului se poate regla prin intermediul unui întinzător cu lanţ.
1.2.5. Capul (a se vedea figurile 1 şi 2)
Capul (15) este adânc; forma poliuretanică este întărită de plăcuţa din oţel (17). Întinzătorul cu lanţ prin care se poate regla gâtul constă dintr-un bloc din poliamidă (10), un distanţier tubular (11) şi componente de tensionare (12) şi (13). Capul poate fi răsucit în jurul articulaţiei Atlas-Axis, alcătuită din ansamblul de reglare (14) şi (18), distanţier (16) şi bloc din poliamidă (10).
1.2.6. Articulaţia genunchiului (a se vedea figura 4)
Membrul inferior şi coapsele sunt legate prin intermediul unui tub (27) şi al unui întinzător (28).
1.2.7. Articulaţia şoldului (a se vedea figura 4)
Coapsele şi torsul sunt legate printr-un tub (23), plăcuţe de frecare (24) şi ansamblu cu întinzător (25).
1.2.8. Poliuretan
Tip |
: |
Compus PU 123 CH |
Duritate |
: |
50-60 Shore A |
1.2.9. Salopete
Manechinul este acoperit cu o salopetă specială (a se vedea tabelul 1).
2. DISPOZITIVE DE CORECŢIE
2.1. Generalităţi
Pentru calibrarea manechinului la anumite valori şi la greutatea sa totală, distribuţia greutăţilor este reglată de utilizarea a şase greutăţi de oţel pentru corecţie de 1 kg fiecare, care pot fi instalate la articulaţia şoldului. La partea din spate a torsului se pot instala şase greutăţi din poliuretan, având fiecare masa de 1 kg.
3. PERNĂ
Trebuie aşezată o pernă între pieptul manechinului şi salopetă. Această pernă trebuie fabricată din spumă poliuretanică conform următoarelor condiţii tehnice:
|
7-10 shore A |
||
|
25 mm ± 5 |
Perna trebuie să fie înlocuibilă.
4. REGLAREA ARTICULAŢIILOR
4.1. Generalităţi
Pentru a obţine rezultate reproductibile, sunt necesare specificarea şi controlul frecării la fiecare articulaţie.
4.2. Articulaţia genunchiului
Strângeţi articulaţia genunchiului.
Aşezaţi vertical coapsa şi membrul inferior.
Rotiţi membrul inferior cu 30o.
Reduceţi gradat întinzătorul (28) până când membrul inferior începe să cadă sub propria greutate.
Blocaţi întinzătorul în această poziţie.
4.3. Articulaţia şoldului
Strângeţi articulaţia şoldului.
Aşezaţi coapsa în poziţie orizontală, iar torsul în poziţie verticală.
Rotiţi torsul în direcţia înainte până când unghiul dintre tors şi coapsă este de 60o.
Reduceţi gradat întinzătorul până când torsul începe să cadă sub propria greutate.
Blocaţi întinzătorul în această poziţie.
4.4. Articulaţia Atlas-Axis
Reglaţi articulaţia Atlas-Axis astfel încât să reziste la propria greutate în direcţia înainte şi înapoi.
4.5. Gâtul
Gâtul poate fi reglat prin intermediul unui întinzător cu lanţ (13). După ce gâtul este reglat, capătul superior al întinzătorului trebuie să se deplaseze între 4 şi 6 cm atunci când suportă o sarcină orizontală de 10 daN.
Tabelul 1
Criteriu nr. |
Denumire |
Material |
Dimensiuni |
1 |
Material pentru corp |
Poliuretan |
— |
2 |
Tub pentru şold |
Oţel |
76 × 70 × 100 mm |
3 |
Accesorii pentru lanţ |
Oţel |
25 × 10 × 70 mm |
4 |
Lanţ cu role |
Oţel |
3/4 |
5 |
Plăcuţă pentru umăr |
Poliuretan |
— |
6 |
Secţiune rulată |
Oţel |
30 × 30 × 3 × 250 mm |
7 |
Coaste |
Plăcuţă perforată din oţel |
400 × 85 × 1,5 mm |
8 |
Stern |
Plăcuţă perforată din oţel |
250 × 90 × 1,5 mm |
9 |
Discuri (şase) |
Poliuretan |
ø 90 × 20 mm |
|
|
|
ø 80 × 20 mm |
|
|
|
ø 75 × 20 mm |
|
|
|
ø 70 × 20 mm |
|
|
|
ø 65 × 20 mm |
|
|
|
ø 60 × 20 mm |
10 |
Bloc |
Poliamid |
60 × 60 × 25 mm |
11 |
Distanţier tubular |
Oţel |
40 × 40 × 2 × 50 mm |
12 |
Şurub pentru întindere |
Oţel |
M16 × 90 mm |
13 |
Piuliţă pentru întinzător |
Oţel |
M16 |
14 |
Întinzător pentru articulaţia Atlas-Axis |
Oţel |
ø 12 × 130 mm (M12) |
15 |
Cap |
Poliuretan |
— |
16 |
Distanţier tubular |
Oţel |
ø 18 × 13 × 17 mm |
17 |
Plăcuţă de consolidare |
Oţel |
30 × 3 × 500 mm |
18 |
Piuliţă pentru întinzător |
Oţel |
M12 mm |
19 |
Coapse |
Poliuretan |
— |
20 |
Tub pentru şold |
Oţel |
76 × 70 × 80 mm |
21 |
Bară pentru coapsă |
Oţel |
30 × 30 × 440 mm |
22 |
Tub pentru genunchi |
Oţel |
52 × 46 × 40 mm |
23 |
Tub de conectare pentru şold |
Oţel |
70 × 64 × 250 mm |
24 |
Plăcuţe de frecare (patru) |
Oţel |
160 × 75 × 1 mm |
25 |
Ansamblu pentru întinzător |
Oţel |
M12 × 320 mm + |
|
|
|
Plăcuţe şi piuliţe |
26 |
Tub pentru genunchi |
Oţel |
52 × 46 × 160 |
27 |
Tub de conectare pentru genunchi |
Oţel |
44 × 39 × 190 mm |
28 |
Plăcuţă pentru întinzător |
Oţel |
ø 70 × 4 mm |
29 |
Tub pentru tibie |
Oţel |
50 × 50 × 2 × 460 mm |
30 |
Plăcuţă pentru talpă |
Oţel |
100 × 170 × 3 mm |
31 |
Greutate de corectare a torsului (şase) |
Poliuretan |
Fiecare greutate de 1 kg |
32 |
Pernă |
Spumă de polistiren |
350 × 250 × 25 mm |
33 |
Salopetă |
Benzi din bumbac şi poliamidă |
— |
34 |
Greutăţi de corectare a şoldului (şase) |
Oţel |
Fiecare greutate de 1 kg |
Tabelul 2
Componentele manechinului |
Greutatea în kg |
Cap şi gât |
4,6±0,3 |
Tors şi braţe |
40,3±1,0 |
Coapse |
16,2±0,5 |
Membrul inferior şi laba piciorului |
9,0±0,5 |
Masa totală, inclusiv greutăţile de corectare |
75,5±1,0 |
Figura 1
|
Figura 2
|
Figura 3
|
Figura 4
|
Figura 5
Figura 6
Toate dimensiunile în mm
G |
= |
centrul de greutate |
T |
= |
punctul de referinţă la tors (în spate pe linia centrală a manechinului) |
P |
= |
punctul de referinţă la pelvis (în spate pe linia centrală a manechinului) |
Măsurarea deplasării în punctul P nu trebuie să conţină componente de rotaţie în jurul axei şoldului şi în jurul unei axe verticale.
ANEXA 8
DESCRIEREA CURBEI DE ÎNCETINIRE A CĂRUCIORULUI ÎN FUNCŢIE DE TIMP
(Curba privind testarea dispozitivelor de oprire)
Curba de încetinire a căruciorului cântărit cu masă inertă pentru a produce o masă totală de 455 kg ± 20 kg pentru testarea centurilor de siguranţă şi 910 ± 40 kg pentru testarea sistemelor de fixare atunci când masa nominală a căruciorului şi structura vehiculului este de 800 kg trebuie să se menţină în zona haşurată de mai sus. La nevoie, masa nominală a căruciorului şi structura vehiculului ataşat pot creşte prin suplimentări de 200 kg, caz în care se adaugă o masă inertă suplimentară de 28 kg pentru fiecare creştere. Sub nicio formă masa totală a căruciorului, structura vehiculului şi masele inerte nu trebuie să difere de valoarea nominală pentru testele de calibrare cu mai mult de ± 40 kg. În timpul calibrării dispozitivului de oprire, viteza căruciorului trebuie să fie de 50 km/h ± 1 km/h, iar distanţa de oprire de 40 cm ± 2 cm. În ambele cazuri de mai sus, procedurile de calibrare şi măsurare trebuie să corespundă celor definite în Standardul internaţional ISO 6487:1980; echipamentele de măsurare trebuie să corespundă condiţiilor tehnice ale unui canal de date cu o clasă de frecvenţă a canalului (CFC) 60.
ANEXA 9
INSTRUCŢIUNI
Fiecare centură de siguranţă trebuie să fie însoţită de instrucţiuni cu următorul conţinut sau model în limba sau limbile ţării în care va fi pusă în vânzare:
1. |
Instrucţiunile de instalare (nu sunt necesare dacă producătorul de vehicule instalează centura de siguranţă) care specifică la ce modele de vehicule se potriveşte ansamblul, precum şi metoda corectă de fixare a ansamblului la vehicul, inclusiv un avertisment de atenţie la uzura curelelor. |
2. |
Instrucţiunile pentru utilizator (pot fi incluse în manualul utilizatorului vehiculului dacă centura de siguranţă este instalată de producătorul de vehicule) care specifică instrucţiunile pentru ca utilizatorul să obţină un beneficiu maxim de la centura de siguranţă. În aceste instrucţiuni se are în vedere:
|
3. |
În cazul centurilor fixate cu un retractor de tip 4N, trebuie să se indice în instrucţiunile de instalare şi pe orice ambalaj faptul că această centură nu este potrivită pentru instalarea în vehiculele cu motor având mai puţin de nouă locuri folosite la transportul pasagerilor, inclusiv cel al şoferului. |
4. |
Producătorul/solicitantul trebuie să furnizeze consumatorului condiţia de instalare pentru toate vehiculele în care se poate folosi un ansamblu de curele cu bifurcare. Producătorul centurii tip ham trebuie să prescrie instalarea elementelor suplimentare de întărire pentru fixarea curelelor cu bifurcare şi instalarea lor în toate vehiculele în care este posibil acest lucru. |
ANEXA 10
TESTAREA DUBLĂ A CATARAMEI
ANEXA 11
TESTAREA LA ABRAZIUNE ŞI MICROALUNECARE
Figura 1
Procedura de tip I
Exemple de aranjări ale testelor corespunzătoare tipului de dispozitiv de reglare
Exemplul a
Exemplul b
Figura 2
Procedura de tip 2
Figura 3
Procedura de tip 3 şi testul la microalunecare
Cursa totală: 300 ± 20 mm
Sarcina de 5 daN de pe dispozitivul de probă trebuie orientată vertical astfel încât să evite oscilaţia sub sarcină şi torsionarea benzii.
Dispozitivul de legare trebuie fixat de sarcina de 5 daN la fel ca într-un vehicul.
ANEXA 12
TESTUL DE COROZIUNE
1. APARATUL DE TESTARE
1.1. |
Aparatul trebuie să conţină o cameră de ceaţă, un rezervor pentru soluţia salină, o alimentare cu aer comprimat condiţionat adecvat, una sau mai multe duze de pulverizare, suporturi pentru eşantioane, furnizarea de căldură în încăpere şi mijloacele necesare de control. Dimensiunea şi construcţia detaliată a aparatului sunt opţionale, numai dacă sunt îndeplinite condiţiile de testare. |
1.2. |
Este important să nu cadă picături de soluţie acumulate pe tavan sau pe acoperişul camerei pe eşantioanele pentru probă. |
1.3. |
Picăturile de soluţie care cad din eşantioanele de probă nu trebuie să se întoarcă în rezervor pentru repulverizare. |
1.4. |
Aparatul nu trebuie construit din materiale care vor afecta corozivitatea ceţii. |
2. AMPLASAREA EŞANTIOANELOR DE PROBĂ ÎN CABINETUL DE CEAŢĂ
2.1. |
Eşantioanele, cu excepţia retractoarelor, trebuie susţinute sau suspendate între 15o şi 30o vertical şi preferabil în paralel cu direcţia principală a fluxului orizontal de ceaţă prin cameră, în baza suprafeţei dominante care se testează. |
2.2. |
Retractoarele trebuie susţinute sau suspendare astfel încât axele bobinei pentru stocarea curelei să fie normale faţă de direcţia principală a fluxului orizontal de ceaţă prin cameră. Chinga care se deschide în retractor trebuie orientată spre această direcţie principală. |
2.3. |
Fiecare eşantion trebuie aşezat astfel încât să permită instalarea rapidă a ceţii pe toate eşantioanele. |
2.4. |
Fiecare eşantion trebuie aşezat astfel încât să împiedice picurarea soluţiei saline de pe un eşantion pe altul. |
3. SOLUŢIA SALINĂ
3.1. |
Soluţia salină trebuie pregătită prin dizolvarea a 5 ± 1 părţi la masa de clorură de sodiu în 95 de părţi de apă distilată. Sarea trebuie să fie clorură de sodiu fără nichel şi cupru, conţinând, raportat la greutatea în stare uscată, nu mai mult de 0,1 % iodură de sodiu şi nu mai mult de 0,3 % din totalul impurităţilor. |
3.2. |
Soluţia trebuie să fie astfel încât, atunci când se pulverizează la 35 oC, soluţia strânsă să aibă pH-ul între 6,5 şi 7,2. |
4. ALIMENTARE CU AER
Alimentarea cu aer comprimat la duza sau duzele pentru pulverizarea soluţiei saline nu trebuie să conţină ulei şi noroi, menţinându-se la o presiune între 70 kN/m2 şi 170 kN/m2.
5. CONDIŢIILE DIN CAMERA DE CEAŢĂ
5.1. |
Zona de expunere a camerei de ceaţă trebuie menţinută la 35 ± 5o C. Trebuie aşezate cel puţin două rezervoare curate de ceaţă în interiorul zonei de expunere astfel încât să nu se strângă nicio picătură de soluţie din eşantioanele de probă sau din alte surse. Rezervoarele trebuie aşezate lângă eşantioane, unul cel mai aproape de oricare din duze, iar altul cel mai departe de toate duzele. Rezultă că, pentru fiecare 80 cm2 din suprafaţa orizontală de colectare, se strâng în fiecare rezervor între 1,0 şi 2,0 ml de soluţie pe oră măsurată la o medie de cel puţin 16 ore. |
5.2 |
Duza sau duzele trebuie direcţionate sau ştrangulate astfel încât atomizorul să nu ricoşeze direct pe eşantioane. |
ANEXA 13
ORDINEA TESTELOR
Puncte |
Probă |
Eşantioane |
|||||||||||||||
Curea sau sistem de fixare nr. |
Curea nr. |
||||||||||||||||
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
1 |
2 |
3 |
4 |
5 |
6 |
7 |
8 |
9 |
10 |
11 |
||
4/6.1.2/6.1.3/6.2.1.1/6.2.2/6.2.3.1/6.3.1.1 |
Verificarea centurii sau a sistemului de prindere |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
2.21/2.22/6.2.2.2 |
Verificarea cataramei |
X |
X |
X |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.2.6/6.2.2.7/7.5.1/7.5.5 |
Testul de rezistenţă a cataramei |
|
|
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.3.3/7.5.1 |
Testul de rezistenţă pe dispozitivul de reglare (şi unde este cazul pe retractoare) |
|
|
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.4/7.5.2 |
Testul de rezistenţă pe accesorii (şi unde este cazul pe retractoare) |
|
|
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.2.3/7.5.3 |
Testul la temperatură joasă pe cataramă |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.1.4/7.5.4 |
Testul de impact la temperatură joasă pe părţile rigide |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.3.2/6.2.3.4/7.5.6 |
Uşurinţa la reglare |
|
|
|
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Condiţionarea/ testarea curelei sau a sistemului de fixare înainte de testarea la şoc: |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.2.4 |
Durabilitatea cataramei |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.1.2/7.2 |
Rezistenţa la coroziune a părţilor rigide |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Condiţionarea retractoarelor: |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.5.2.1/6.2.5.3.1/6.2.5.3.3/7.6.2 |
Prag de blocare |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.5.2.2/6.2.5.3.2/7.6.4 |
Forţa de rapel |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.5.2.3/6.2.5.3.3/7.6.1 |
Durabilitate |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.5.2.3/6.2.5.3.3/7.2 |
Coroziune |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.5.2.3/6.2.5.3.3/7.6.3 |
Praf |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.3.1.2/7.4.2.3 |
Testarea lăţimii chingii |
|
|
|
|
|
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Testarea rezistenţei chingii după: |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.3.2/7.4.1.1/7.4.2 |
Condiţionarea încăperii |
|
|
|
|
|
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.3.3/7.4.1.2/7.4.2 |
Condiţionarea luminii |
|
|
|
|
|
|
|
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
6.3.3/7.4.1.3/7.4.2 |
Condiţionarea temperaturii joase |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
X |
X |
|
|
|
|
|
6.3.3/7.4.1.4/7.4.2 |
Condiţionarea căldurii |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
X |
X |
|
|
|
6.3.3/7.4.1.5/7.4.2 |
Condiţionarea apei |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
X |
X |
|
6.2.3.2/7.3 |
Testul de microalunecare |
|
|
|
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.4.2/7.4.1.6 |
Testul de abraziune |
|
|
|
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.4.1/7.7 |
Testarea la şoc |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
6.2.2.5/6.2.2.7/7.8 |
Testul de deschidere a cataramei |
X |
X |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
7.1.4 |
Păstrarea eşantionului de chingă |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
X |
ANEXA 14
CONTROLUL CONFORMITĂŢII PRODUCŢIEI
1. TESTE
Centurile de siguranţă trebuie să demonstreze respectarea cerinţelor pe care se bazează testele următoare:
1.1. Verificarea pragului de închidere şi a durabilităţii retractoarelor cu blocare în caz de urgenţă
Conform dispoziţiilor punctului 7.6.2, în cea mai nefavorabilă direcţie posibilă după ce au fost supuse testului de durabilitate detaliat la punctele 7.6.1, 7.2 şi 7.6.3, ca cerinţă de la punctul 6.2.5.3.5 din prezentul regulament.
1.2. Verificarea durabilităţii retractoarelor cu blocare automată
Conform dispoziţiilor punctului 7.6.1 completate de testele de la punctele 7.2 şi 7.6.3 ca cerinţă de la punctul 6.2.5.2.3 din prezentul regulament.
1.3. Test pentru rezistenţa chingilor cu condiţionare
Conform procedurii descrise în punctul 7.4.2 după condiţionare conform cerinţelor de la punctele 7.4.1.1-7.4.1.5 din prezentul regulament.
1.3.1. Test pentru rezistenţa chingilor la abraziune
Conform procedurii descrise în punctul 7.4.2 după condiţionare conform cerinţelor de la punctul 7.4.1.6 din prezentul regulament.
1.4. Test de microalunecare
Conform procedurii descrise la punctul 7.3 din prezentul regulament.
1.5. Testarea componentelor rigide
Conform procedurii descrise la punctul 7.5 din prezentul regulament.
1.6. Verificarea cerinţelor de performanţă a centurii de siguranţă sau a sistemului de prindere atunci când sunt supuse testului dinamic.
1.6.1. Teste cu condiţionare
1.6.1.1. |
Centuri sau sisteme de prindere prevăzute cu un retractor cu blocare în caz de urgenţă în conformitate cu dispoziţiile menţionate la punctele 7.7 şi 7.8 din prezentul regulament, prin folosirea unei centuri care a fost supusă anterior la 45 000 de cicluri ale testului de rezistenţă a retractorului prevăzut la punctul 7.6.1 din prezentul regulament şi la testele prevăzute la punctele 6.2.2.4, 7.2 şi 7.6.3 din prezentul regulament. |
1.6.1.2. |
Centuri sau sisteme de fixare prevăzute cu un retractor cu blocare automată potrivit dispoziţiilor menţionate la punctele 7.7 şi 7.8 din prezentul regulament, prin folosirea unei centuri care a fost supusă anterior la 10 000 de cicluri ale testului de rezistenţă a retractorului prevăzut la punctul 7.6.1 şi, de asemenea, la testele prevăzute în punctele 6.2.2.4, 7.2 şi 7.6.3 din prezentul regulament. |
1.6.1.3. |
Centuri statice: potrivit dispoziţiilor menţionate la punctele 7.7 şi 7.8 din prezentul regulament, pe o centură de siguranţă care a fost supusă testului prevăzut la punctele 6.2.2.4 şi 7.2 din prezentul regulament. |
1.6.2. Test fără condiţionare
Potrivit dispoziţiilor menţionate la punctele 7.7 şi 7.8 din prezentul regulament.
2. FRECVENŢA TESTELOR ŞI REZULTATELE ACESTORA
2.1. |
Frecvenţa testării conform cerinţelor de la punctele 1.1-1.5 din prezenta anexă se va face pe bază aleatorie şi va fi controlată statistic, în conformitate cu una din procedurile reglementate de asigurare a calităţii. |
2.1.1. |
În plus, în cazul retractoarelor cu blocare în caz de urgenţă, vor fi verificate toate garniturile: |
2.1.1.1. |
fie conform dispoziţiilor menţionate la punctele 7.6.2.1 şi 7.6.2.2 din prezentul regulament, în direcţia cea mai nefavorabilă, astfel cum se specifică în punctul 7.6.2.1.2. Rezultatele testului vor îndeplini cerinţele de la punctele 6.2.5.3.1.1 şi 6.2.5.3.3 din prezentul regulament; |
2.1.1.2. |
fie conform dispoziţiilor menţionate la punctul 7.6.2.3 din prezentul regulament, în direcţia cea mai nefavorabilă. Cu toate acestea, viteza de înclinare poate fi mai mare decât cea prevăzută, în măsura în care nu afectează rezultatele testului. Rezultatele testului vor îndeplini cerinţele de la punctul 6.2.5.3.1.4 din prezentul regulament. |
2.2. |
În cazul unei conformităţi cu testul dinamic conform punctului 1.6 din prezenta anexă, acesta se va realiza cu o frecvenţă minimă de: |
2.2.1. Teste cu condiţionare
2.2.1.1. |
În cazul centurilor prevăzute cu un retractor cu blocare în caz de urgenţă,
|
2.2.1.2. |
În cazul centurilor prevăzute cu un retractor cu blocare automată şi al centurilor statice,
|
2.2.2. Teste fără condiţionare
2.2.2.1. |
În cazul centurilor prevăzute cu un retractor cu blocare în caz de urgenţă, numărul următor de eşantioane va fi supus testului prevăzut la punctul 1.6.2 de mai sus: |
2.2.2.1.1. |
pentru o producţie de peste 5 000 de centuri pe zi, două centuri la 25 000 produse, cu o frecvenţă minimă de una pe zi, după tipul mecanismului de închidere; |
2.2.2.1.2. |
pentru o producţie sub 5 000 de centuri pe zi, o centură la 5 000 produse, cu o frecvenţă minimă de una pe an, după tipul mecanismului de închidere. |
2.2.2.2. |
În cazul centurilor prevăzute cu un retractor cu blocare automată şi al centurilor statice, numărul următor de eşantioane va fi supus testului prevăzut la punctul 1.6.2 de mai sus; |
2.2.2.2.1. |
pentru o producţie de peste 5 000 de centuri pe zi, două centuri la 25 000 produse, cu o frecvenţă minimă de una pe zi, după tipul omologat; |
2.2.2.2.2. |
pentru o producţie sub 5 000 de centuri pe zi, o centură la 5 000 produse, cu o frecvenţă minimă de una pe an, după tipul omologat. |
2.2.3. Rezultate
Rezultatele testelor vor îndeplini cerinţele menţionate la punctul 6.4.1.3.1 din prezentul regulament.
Deplasarea înainte a manechinului poate fi controlată conform punctului 6.4.1.3.2 din prezentul regulament (sau 6.4.1.4 dacă este posibil) în timpul unui test realizat cu condiţionare, conform punctului 1.6.1 din prezenta anexă, printr-o metotă adaptată simplificată.
2.2.3.1. |
În cazul omologării conform punctului 6.4.1.3.3 din prezentul regulament şi a punctului 1.6.1 din prezenta anexă, se specifică doar că nicio componentă a centurii nu va fi desfăcută sau distrusă şi că nu va fi depăşită o viteză de 24 km/h a punctului de referinţă al pieptului la o deplasare de 300 mm. |
2.3. |
Dacă un eşantion nu trece un anumit test la care a fost supus, se va efectua un alt test conform aceloraşi cerinţe pe cel puţin alte trei eşantioane. În cazul testelor dinamice, dacă unul dintre aceste ultime eşantioane nu trece testul, deţinătorul omologării sau reprezentantul acestuia acreditat în mod corespunzător va notifica autoritatea competentă care a acordat omologarea indicând măsurile care au fost luate pentru a restabili conformitatea producţiei. |
(1) În sensul prezentei anexe, „tipul mecanismului de închidere” înseamnă orice retractoare cu închidere de urgenţă ale căror mecanisme diferă doar din punct de vedere al unghiului (unghiurilor) de avans ale dispozitivului de captare faţă de sistemul axial de referinţă al vehiculului.
ANEXA 15
PROCEDURA DE DETERMINARE A PUNCTULUI „H” ŞI A UNGHIULUI REAL AL TORSULUI PENTRU POZIŢIILE PE SCAUN ÎN VEHICULELE CU MOTOR
1. SCOP
Procedura descrisă în prezenta anexă este folosită pentru a stabili locul punctului „H” şi unghiul real al torsului pentru una sau mai multe poziţii pe scaun într-un vehicul cu motor şi pentru a verifica relaţia dintre datele măsurate şi specificaţiile tehnice furnizate de producătorul vehiculului (1).
2. DEFINIŢII
În sensul prezentei anexe:
2.1. |
„Date de referinţă” înseamnă una sau mai multe dintre caracteristicile următoare ale unei poziţii pe scaun: |
2.1.1. |
punctul „H” şi punctul „R” şi relaţia acestor; |
2.1.2. |
unghiul real al torsului şi unghiul tehnic al torsului şi relaţia acestora. |
2.2. |
„Maşina tridimensională pentru punctul «H»” (maşina 3-D H) înseamnă dispozitivul folosit pentru determinarea punctelor „H” şi a unghiurilor reale ale torsului. Acest dispozitiv este descris în apendicele 1 din prezenta anexă. |
2.3. |
„Punctul «H»” înseamnă centrul pivot al torsului şi coapsei maşinii 3-D H instalate pe scaunul vehiculului conform punctului 4 de mai jos. Punctul „H” se găseşte în centrul axei dispozitivului care se află între butoanele vizibile pentru punctul „H” pe ambele părţi ale maşinii 3-D H. Teoretic, punctul „H” corespunde punctului „R” (pentru toleranţe, a se vedea punctul 3.2.2 de mai jos). Odată determinat conform procedurii descrise la punctul 4, punctul „H” este considerat fix în raport cu structura de pernă a scaunului şi mobil atunci când se reglează scaunul. |
2.4. |
„Punctul «R»” sau „punctul de referinţă pe scaun” înseamnă un punct tehnic definit de către producătorul vehiculului pentru fiecare poziţie pe scaun şi stabilit conform sistemului de referinţă tridimensional. |
2.5. |
„Linia torsului” înseamnă axa sondei maşinii 3-D H cu sonda în poziţia cât mai în spate. |
2.6. |
„Unghiul real al torsului” înseamnă unghiul măsurat între o linie verticală prin punctul „H” şi linia torsului cu ajutorul cvadrantului pentru unghiul posterior de pe maşina 3-D H. Teoretic, unghiul real al torsului corespunde unghiului tehnic al torsului (pentru toleranţe, a se vedea punctul 3.2.2 de mai jos). |
2.7. |
„Unghiul tehnic al torsului” înseamnă valorile unghiului dintre o dreaptă verticală prin punctul „R” şi linia torsului într-o poziţie care corespunde poziţiei tehnice a spătarului stabilite de producătorul vehiculului. |
2.8. |
„Planul central al ocupantului” (C/LO) înseamnă planul median al maşinii 3-D H poziţionate în fiecare poziţie pe scaun indicată; el este reprezentat de coordonata punctului „H” pe axa „Y”. Pentru scaunele individuale, planul central al scaunului coincide cu planul central al ocupantului. Pentru alte scaune, planul central al ocupantului este specificat de către producător. |
2.9. |
„Sistemul de referinţă tridimensional” înseamnă un sistem precum cel descris în apendicele 2 la prezenta anexă. |
2.10. |
„Semnele de reper” sunt punctele fizice (găuri, suprafeţe, semne sau zimţi) de pe caroseria vehiculului, astfel cum sunt definite de către producător. |
2.11. |
„Poziţia vehiculului la măsurare” înseamnă poziţia vehiculului astfel cum este definită de coordonatele semnelor de reper în sistemul de referinţă tridimensional. |
3. CERINŢE
3.1. Prezentarea datelor
Pentru fiecare poziţie pe scaun pentru care sunt cerute date de referinţă pentru a se demonstra conformitatea cu dispoziţiile din prezentul regulament, vor fi prezentate toate datele următoare sau o selecţie adecvată a acestora în forma indicată în apendicele 3 la prezenta anexă:
3.1.1. |
coordonatele punctului „R” în raport cu sistemul de referinţă tridimensional; |
3.1.2. |
unghiul tehnic al torsului; |
3.1.3. |
toate indicaţiile necesare pentru reglarea scaunului (dacă acesta este reglabil) la poziţia de măsurare menţionată în punctul 4.3 de mai jos. |
3.2. Relaţia între datele măsurate şi specificaţiile tehnice
3.2.1. |
Coordonatele punctului „H” şi valoarea unghiului real al torsului obţinute prin procedura menţionată la punctul 4 de mai jos vor fi comparate cu coordonatele punctului „R” şi, respectiv, cu valoarea unghiului tehnic al torsului indicate de producătorul vehiculului. |
3.2.2. |
Poziţiile relative ale punctului „R” şi ale punctului „H” şi relaţia dintre unghiul tehnic al torsului şi unghiul real al torsului vor fi considerate satisfăcătoare pentru poziţia pe scaun respectivă dacă punctul „H”, după cum e definit de coordonatele sale, se află într-un pătrat cu latura de 50 mm cu laturi orizontale şi verticale ale cărui diagonale se intersectează în punctul „R” şi dacă unghiul real al torsului se află în limita de 5o a unghiului tehnic al torsului. |
3.2.3. |
Dacă sunt îndeplinite aceste condiţii, punctul „R” şi unghiul tehnic al torsului vor fi folosite pentru a demonstra conformitatea cu dispoziţiile din prezentul regulament. |
3.2.4. |
Dacă punctul „H” sau unghiul real al torsului nu satisface cerinţele de la punctul 3.2.2 de mai sus, punctul „H” şi unghiul real al torsului vor fi determinate încă de două ori (de trei ori în total). Dacă rezultatele a două din aceste trei operaţii satisfac cerinţele, se aplică condiţiile de la punctul 3.2.3 de mai sus. |
3.2.5. |
Dacă rezultatele a cel puţin două din cele trei operaţii descrise în punctul 3.2.4 de mai sus nu satisfac cerinţele de la punctul 3.2.2 de mai sus sau dacă verificarea nu poate avea loc deoarece producătorul vehiculului nu a furnizat informaţii cu privire la poziţia punctului „R” sau cu privire la unghiul tehnic al torsului, va fi folosit centroidul celor trei puncte măsurate sau media celor trei unghiuri măsurate, iar acesta va fi considerat aplicabil în toate cazurile în care punctul „R” sau punctul tehnic al torsului este menţionat în prezentul regulament. |
4. PROCEDURA PENTRU DETERMINAREA PUNCTULUI „H” ŞI A UNGHIULUI REAL AL TORSULUI
4.1. |
Vehiculul va fi pus în prealabil la dispoziţia producătorului, la o temperatură de 20 ± 10 oC pentru a garanta că materialul scaunului a atins temperatura camerei. Dacă pe scaunul care urmează a fi verificat nu s-a stat niciodată, o persoană de 70-80 kg sau un dispozitiv va sta pe scaun de două ori timp de un minut pentru a flexiona perna şi a o readuce apoi în starea iniţială. La cererea producătorului, scaunul va fi eliberat de toate garniturile pentru cel puţin 30 de minute înainte de instalarea maşinii 3-D H. |
4.2. |
Vehiculul va avea poziţia la măsurare definită la punctul 2.11 de mai sus. |
4.3. |
Scaunul, dacă este reglabil, va fi reglat mai întâi în poziţia normală ridicată sau de conducere cât mai în spate, după cum este indicat de producătorul vehiculului, luându-se în considerare doar reglarea longitudinală a scaunului, excluzând manevrarea scaunului în alte scopuri decât pentru poziţiile normale ridicate sau de conducere. Dacă există şi alte moduri de reglare a scaunului (verticală, angulară, a spătarului etc), acestea vor fi atunci reglate în poziţia specificată de producătorul vehiculului. Pentru scaunele suspendate, poziţia verticală va fi fixată strâns, conform unei poziţii normale de conducere, după cum specifică producătorul. |
4.4. |
Suprafaţa poziţiei pe scaun care intră în contact cu maşina 3-D H va fi acoperită cu o ţesătură de muselină de mărime suficientă şi textură adecvată, dintr-o structură simplă de bumbac având 18,9 fire pe cm2 şi cântărind 0,228 kg/m2 sau o ţesătură împletită având caracteristici echivalente. Dacă testul se realizează pe un scaun în afara vehiculului, podeaua pe care se aşază scaunul va avea aceleaşi caracteristici esenţiale (2) precum podeaua vehiculului în care urmează să fie folosit scaunul în mod normal. |
4.5. |
Aşezaţi garnitura pentru scaun şi spătar a maşinii 3-D H în aşa fel încât planul central al ocupantului (C/LO) să coincidă cu planul central al maşinii 3-D H. La cererea producătorului, maşina 3-D H poate fi mutată în interior ţinând cont de C/LO dacă maşina 3-D H este poziţionată prea mult în afară astfel încât marginea scaunului să nu permită contactul uniform al maşinii 3-D H. |
4.6. |
Ataşaţi garniturile pentru talpă şi tibie la platforma scaunului, fie individual, fie folosind teul şi garnitura pentru tibie. O dreaptă printre butoanele vizibile pentru punctul „H” va fi paralelă cu podeaua şi perpendiculară pe planul central longitudinal al scaunului. |
4.7. |
Reglaţi poziţiile pentru tălpi şi picior ale maşinii 3-D H după cum urmează: |
4.7.1. Poziţia pe scaun indicată: şoferul şi pasagerul din faţă lateral
4.7.1.1. |
Atât garniturile pentru tălpi, cât şi cele pentru picior vor fi mişcate înainte în aşa fel încât talpa să ia poziţia firească pe podea, între cele două pedale de comandă dacă este necesar. Dacă este posibil, talpa stângă va fi poziţionată la aproximativ aceeaşi distanţă la stânga planului central al maşinii 3-D H, aşa cum talpa dreaptă este la dreapta. Nivela sferică care verifică orientarea transversală a maşinii 3-D H este adusă la orizontală prin reglarea platformei scaunului dacă este necesar, sau prin reglarea garniturilor pentru picior şi talpă spre partea din spate. Dreapta care trece printre butoanele vizibile pentru punctul „H” va fi menţinută perpendiculară pe planul central longitudinal al scaunului. |
4.7.1.2. |
Dacă piciorul stâng nu poate fi ţinut paralel cu piciorul drept, iar talpa stângă nu poate fi susţinută de structură, mişcaţi talpa stângă până când aceasta este susţinută. Va fi menţinută alinierea butoanelor vizibile. |
4.7.2. Poziţia pe scaun indicată: spate lateral
Pentru scaunele din spate sau cele auxiliare, picioarele sunt poziţionate după cum specifică producătorul. Dacă talpa atinge apoi părţi ale podelei care sunt la niveluri diferite, talpa care vine prima în contact cu scaunul din faţă va servi ca referinţă iar cealaltă talpă va fi aşezată în aşa fel încât nivela sferică care dă orientarea tranversală a scaunului dispozitivului să indice orizontala.
4.7.3. Alte poziţii pe scaun indicate:
Va fi urmată procedura generală indicată la punctul 4.7.1 de mai sus cu excepţia că tălpile vor fi poziţionate după cum specifică producătorul vehiculului.
4.8. |
Aplicaţi greutăţile pentru tibie şi coapsă şi echilibraţi maşina 3-D H. |
4.9. |
Înclinaţi înainte platforma pentru spate până la prima oprire şi trageţi maşina 3-D H dinspre spătar cu ajutorul teului. Repoziţionaţi maşina 3-D H pe scaun prin una dintre următoarele metode: |
4.9.1. |
Dacă maşina 3-D H tinde să alunece în spate, folosiţi următorul procedeu. Lăsaţi maşina 3-D H să alunece în spate până când încărcătura de reţinere pe orizonală pe teu nu mai este necesară, adică până când platforma scaunului atinge spătarul. Dacă este necesar, repoziţionaţi teul. |
4.9.2. |
Dacă maşina 3-D H nu tinde să alunece în spate, folosiţi următorul procedeu. Mişcaţi maşina 3-D H în spate aplicând o încărcătură orizontală spre spate pe teu până când platforma scaunului atinge spătarul (a se vedea figura 2 din apendicele 1 la prezenta anexă). |
4.10. |
Aplicaţi o încărcătură de 100 ± 10 N pe garnitura pentru spătar şi platformă a maşinii 3-D H la intersecţia cvadrantului pentru unghiul şoldului cu lagărul teului. Direcţia aplicării încărcăturii va fi menţinută de-a lungul unei drepte care trece prin intersecţia de mai sus spre un punct de deasupra lagărului pentru bara coapsei (a se vedea figura 2 din apendicele 1 din prezenta anexă). Apoi întoarceţi cu atenţie platforma pentru spate spre spătar. Pentru restul procedeului aveţi grijă ca maşina 3-D H să nu alunece înainte. |
4.11. |
Instalaţi greutăţile pentru fesa dreaptă şi stângă, iar apoi, alternativ, cele opt greutăţi ale torsului. Menţineţi nivelul maşinii 3-D H. |
4.12. |
Înclinaţi înainte platforma spate pentru a elibera tensiunea de pe spătar. Balansaţi maşina 3-D H dintr-o parte în alta într-un arc de 10o (5o de fiecare parte a planului central vertical) pentru trei cicluri complete pentru a elibera orice fricţiune acumulată între maşina 3-D H şi scaun. În timpul acţiunii de balansare, teul şi maşina 3-D H pot tinde să devieze de la poziţia orizontală şi verticală specificată. De aceea, teul trebuie reţinut prin aplicarea unei încărcături laterale corespunzătoare în timpul mişcărilor de balansare. O atenţie specială trebuie acordată în momentul ţinerii teului şi al balansării maşinii 3-D H pentru a garanta că nu este aplicată din greşeală nicio încărcătură exterioară în vreo direcţie verticală sau înainte şi înapoi. Tălpile maşinii 3-D H nu trebuie reţinute sau fixate în această etapă. Dacă tălpile îşi schimbă poziţia, ele trebuie să fie lăsate în acea poziţie, pentru moment. Întoarceţi cu atenţie platforma pentru spate către spătar şi verificaţi cele două nivele sferice pentru poziţia zero. Dacă apare vreo mişcare a tălpilor în timpul operaţiunii de balansare a maşinii 3-D H, ele trebuie repoziţionate după cum urmează: Alternativ, ridicaţi fiecare talpă de pe podea la o înălţime minimă necesară până când nu se obţine nicio mişcare în plus a tălpii. În timpul ridicării, tălpile trebuie să fie libere să se rotească; nu se aplică nicio încărcătură laterală sau înainte. Când se aşază fiecare talpă la poziţia iniţială de jos, călcâiul trebuie să fie în contact cu structura proiectată în acest scop. Verificaţi nivela sferică pentru poziţia zero; dacă este necesar, aplicaţi o încărcătură laterală în vârful platformei pentru spate suficientă cât să regleze pe orizontală, pe scaun, platforma pentru scaun a maşinii 3-D H. |
4.13. |
Ţinând teul pentru a împiedica alunecarea înainte a maşinii 3-D H pe perna scaunului, continuaţi procedeul după cum urmează:
|
4.14. |
Faceţi toate măsurătorile: |
4.14.1. |
Coordonatele punctului „H” sunt măsurate conform sistemului de referinţă tridimensional. |
4.14.2. |
Unghiul real al torsului se citeşte pe cvadrantul pentru unghiul posterior al maşinii 3-D H cu sonda având poziţia cât mai în spate. |
4.15. |
Dacă se doreşte o reinstalare a maşinii 3-D H, garnitura scaunului trebuie să rămână nedescărcată pentru cel puţin 30 de minute înainte de reinstalare. Maşina 3-D H nu trebuie lăsată încărcată pe garnitura scaunului mai mult decât timpul cerut pentru realizarea testului. |
4.16. |
Dacă scaunele de pe acelaşi rând pot fi considerate asemănătoare (bancă, scaune identice etc.), doar un singur punct „H” şi un „unghi real al torsului” va fi determinat pentru fiecare rând de scaune, maşina 3-D H descrisă în apendicele 1 la prezenta anexă fiind poziţionată într-un loc considerat reprezentativ pentru rând. Acest loc poate fi: |
4.16.1. |
în cazul rândului din faţă, scaunul şoferului; |
4.16.2. |
în cazul rândului sau rândurilor din spate, un scaun exterior. |
(1) În orice poziţie pe scaun alta decât pe scaunele din faţă, dacă punctul „H” nu poate fi determinat cu ajutorul „maşinii pentru punctul «H» tridimensional” sau al altor proceduri, punctul „R” indicat de producător poate fi luat ca referinţă la discreţia autorităţii competente.
(2) Unghi de înclinare, diferenţă de înălţime cu o montură pentru scaun, suprafaţă.
Apendicele 1
DESCRIEREA MAŞINII TRIDIMENSIONALE PENTRU PUNCTUL „H” (1)
(maşina 3-D H)
1. PLATFORME PENTRU SCAUN ŞI SPĂTAR
Platformele pentru scaun şi spătar sunt construite din metal şi plastic ranforsat; ele simulează coapsa şi torsul uman şi sunt prinse mecanic cu balamale în punctul „H”. Un cvadrant este fixat de sonda prinsă cu balamale în punctul „H” pentru a măsura unghiul real al torsului. O bară reglabilă pentru coapsă, ataşată de platforma scaunului, stabileşte axa coapsei şi serveşte drept linie zero pentru cvadrantul care măsoară unghiul şoldului.
2. ELEMENTE PENTRU CORP ŞI PICIOARE
Segmentele pentru tibie sunt conectate la garnitura platformei scaunului în dreptul teului care apropie genunchii şi care este o extensie laterală a barei reglabile pentru coapsă. Cvadranţii sunt încorporaţi în segmentele pentru tibie pentru a măsura unghiurile genunchiului. Garniturile pentru încălţăminte şi talpă sunt calibrate pentru a măsura unghiul tălpii. Două nivele sferice orientează dispozitivul în spaţiu. Greutăţile elementelor pentru corp sunt plasate în centrele de greutate corespunzătoare pentru a crea o presiune pe scaun echivalentă cea a unui bărbat de 76 kg. Toate încheieturile maşinii 3-D H trebuie verificate pentru a se asigura mişcarea liberă fără nicio fricţiune perceptibilă.
Figura 1
Indicarea elementelor maşinii 3-D H
Figura 2
Dimensiunile elementelor maşinii 3-D H şi distribuirea încărcăturilor
(1) Pentru detalii legate de construcţia maşinii 3-D H, a se vedea Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, United States of America.
Maşina corespunde cu cea descrisă în Standardul ISO 6549:1980.
Apendicele 2
SISTEMUL DE REFERINŢĂ TRIDIMENSIONAL
1. |
Sistemul de referinţă tridimensional este definit de trei planuri ortogonale stabilite de producătorul vehiculului (a se vedea figura) (1). |
2. |
Poziţia vehiculului la măsurare este stabilită prin poziţionarea vehiculului pe suprafaţa de susţinere astfel încât coordonatele semnelor de reper să corespundă valorilor indicate de producător. |
3. |
Coordonatele punctului „R” şi punctului „H” sunt stabilite în raport cu semnele de reper definite de producătorul vehiculului. |
Figură
Sistemul de referinţă tridimensional
(1) Sistemul de referinţă corespunde Standardului ISO 4130:1978.
Apendicele 3
DATE DE REFERINŢĂ PRIVIND POZIŢIILE PE SCAUN
1. CODIFICAREA DATELOR DE REFERINŢĂ
Datele de referinţă sunt enumerate consecutiv pentru fiecare poziţie pe scaun. Poziţiile pe scaun sunt identificate printr-un cod din două caractere. Primul caracter este o cifră arabă şi indică rândul de scaune, numerotate din faţă înspre spatele vehiculului. Al doilea caracter este o literă majusculă care indică locul poziţiei pe scaun într-un rând văzut în direcţia mişcării înainte a vehiculului; se vor folosi următoarele litere:
R |
= |
stânga |
C |
= |
centru |
L |
= |
dreapta |
2. DESCRIEREA POZIŢIEI VEHICULULUI LA MĂSURARE
2.1. |
Coordonatele semnelor de reper X ………………………… Y ………………………… Z ………………………… |
3. LISTA DATELOR DE REFERINŢĂ
3.1. |
Poziţia pe scaun: ………………………… |
3.1.1. |
Coordonatele punctului „R” X ………………………… Y ………………………… Z ………………………… |
3.1.2. |
Unghiul tehnic al torsului: ………………………… |
3.1.3. |
Specificaţiile pentru reglarea scaunului (1) orizontal : ………………………… vertical : ………………………… angular : ………………………… unghiul torsului: ………………………… |
Notă: Lista datelor de referinţă pentru alte poziţii pe scaun la punctele 3.2, 3.3 etc.
(1) Eliminaţi ceea ce nu se aplică.
ANEXA 16
CERINŢE MINIME PENTRU CENTURI DE SIGURANŢĂ ŞI RETRACTOARE
Categoria vehiculului |
Poziţii pe scaun cu faţa înainte |
Poziţii pe scaun cu faţa înapoi |
||||
Poziţii pe scaun laterale |
Poziţie pe scaun centrală |
|||||
Faţă |
Alta decât în faţă |
Faţă |
Alta decât în faţă |
|||
M1 |
Ar4m |
Ar4m |
Ar4m |
Ar4m |
B, Br3, Br4m |
|
M2 ≤ 3,5 t |
Ar4m, Ar4Nm |
Ar4m, Ar4Nm |
Ar4m, Ar4Nm |
Ar4m, Ar4Nm |
Br3, Br4m, Br4Nm |
|
M2 > 3,5 t M3 |
Br3, Br4m, Br4Nm sau Ar4m sau Ar4Nm • |
Br3, Br4m, Br4Nm sau Ar4m sau Ar4Nm • |
Br3, Br4m, Br4Nm sau Ar4m sau Ar4Nm • |
Br3, Br4m, Br4Nm sau Ar4m sau Ar4Nm • |
Br3, Br4m, Br4Nm |
|
A se vedea punctul 8.1.7 pentru condiţiile în care este permisă o centură abdominală |
A se vedea punctul 8.1.7 pentru condiţiile în care este permisă o centură abdominală |
A se vedea punctul 8.1.7 pentru condiţiile în care este permisă o centură abdominală |
A se vedea punctul 8.1.7 pentru condiţiile în care este permisă o centură abdominală |
|
||
N1 |
Ar4m, Ar4Nm |
Ar4m, Ar4Nm, Br4m, Br4Nm Ø |
B, Br3, Br4m, Br4Nm sau A, Ar4m, Ar4Nm * (1) |
B, Br3, Br4m, Br4Nm |
B, Br3, Br4m, Br4Nm |
|
|
Punctul 8.1.2.1 centură abdominală permisă dacă scaunul se află în partea interioară a unui culoar |
Punctul 8.1.6 centură abdominală permisă dacă parbrizul nu se află în zona de referinţă |
|
|
||
N2 N3 |
B, Br3, Br4m, Br4Nm sau A, Ar4m, Ar4Nm * |
B, Br3, Br4m, Br4Nm |
B, Br3, Br4m, Br4Nm sau A, Ar4m, Ar4Nm * |
B, Br3, Br4m, Br4Nm |
B, Br3, Br4m, Br4Nm |
|
Punctul 8.1.6 centură abdominală permisă dacă parbrizul se află în afara zonei de referinţă şi pentru scaunul şoferului |
|
Punctul 8.1.6 centură abdominală permisă dacă parbrizul nu se află în zona de referinţă |
|
|
||
A: centură (abdominală şi diagonală) în trei puncte 3: retractor cu blocare automată *: A se vedea punctul 8.1.6 din prezentul regulament (2) |
B: centură (abdominală) în două puncte 4: retractor cu blocare în caz de urgenţă Ø: A se vedea punctul 8.1.2.1 din prezentul regulament |
r: retractor N: prag cu răspuns ridicat •: a se vedea punctul 8.1.7 din prezentul regulament (2) |
m: retractor cu blocare în caz de urgenţă cu sensibilitate multiplă (a se vedea Regulamentul nr. 16 punctele 2.14.3 şi 2.14.5) |
|||
Notă: În toate cazurile, toate centurile de tip S pot fi instalate în locul tuturor centurilor de tip A şi B posibile, cu condiţia ca ancorarea lor să respecte Regulamentul nr. 14. Dacă o centură de tip ham a fost omologată ca fiind o centură de tip S conform prezentului regulament, folosind chinga de centură abdominală, chingile de centură pentru umăr şi, eventual, unul sau mai multe retractoare, producătorul/solicitantul poate prevedea una sau două chingi bifurcate suplimentare, inclusiv dispozitivele acestora pentru ancorări. Nu este necesar ca aceste ancorări suplimentare să îndeplinească cerinţele din Regulamentul nr. 14 (Erată la Suplimentul 14 la seria 04 de modificări, aplicabilă ab initio.) |
(1) Erată la Suplimentul 12 la seria 04 de modificări, aplicabilă ab initio.
(2) Erată la Revizia 4, aplicabilă ab initio.
Notă: În toate cazurile, toate centurile de tip S pot fi instalate în locul tuturor centurilor de tip A şi B posibile, cu condiţia ca ancorarea lor să respecte Regulamentul nr. 14.
Dacă o centură de tip ham a fost omologată ca fiind o centură de tip S conform prezentului regulament, folosind chinga de centură abdominală, chingile de centură pentru umăr şi, eventual, unul sau mai multe retractoare, producătorul/solicitantul poate prevedea una sau două chingi bifurcate suplimentare, inclusiv dispozitivele acestora pentru ancorări. Nu este necesar ca aceste ancorări suplimentare să îndeplinească cerinţele din Regulamentul nr. 14 (Erată la Suplimentul 14 la seria 04 de modificări, aplicabilă ab initio.)
ANEXA 17
CERINŢE PRIVIND INSTALAREA CENTURILOR DE SIGURANŢĂ ŞI A SISTEMELOR DE FIXARE PENTRU OCUPANŢII ADULŢI AI VEHICULELOR CU MOTOR PE SCAUNELE ORIENTATE CU FAŢA ÎNAINTE, PRECUM ŞI PENTRU INSTALAREA SISTEMELOR ISOFIX DE PRINDERE PENTRU COPII
1. COMPATIBILITATEA CU SISTEMELE DE PRINDERE PENTRU COPII
1.1. |
Producătorul va include în manualul vehiculului recomandări privind adecvarea fiecărei poziţii pe scaun a pasagerului pentru transportul copiilor de până la 12 ani (sau până în 1,5 m înălţime), sau privind montarea sistemelor de fixare pentru copii. Aceste informaţii vor fi furnizate în limba naţională, sau în cel puţin o limbă naţională, a ţării în care vehiculul este oferit spre vânzare. Pentru fiecare poziţie pe scaun a pasagerului cu faţa înainte şi pentru fiecare poziţie ISOFIX, producătorul vehiculului va trebui fie:
Dacă o poziţie pe scaun poate fi folosită doar cu sisteme de fixare pentru copii cu faţa înainte, acest lucru va fi indicat. În apendicele 3 din prezenta anexă sunt prezentate tabele în format corespunzător pentru informaţiile de mai sus. |
1.2. |
Un sistem de fixare pentru copii sau un sistem de fixare ISOFIX pentru copii de categorie universală înseamnă un sistem de fixare omologat la categoria „universal” din Regulamentul nr. 44, suplimentul 5 la seria 03 de modificări. Poziţiile scaunelor, sau poziţiile ISOFIX, care sunt indicate de producătorul vehiculului ca fiind adecvate pentru instalarea de sisteme de fixare pentru copii sau de sisteme de fixare ISOFIX pentru copii, vor respecta prevederile din apendicele 1 şi 2 la prezenta anexă. Acolo unde este cazul, orice restricţionare a folosirii simultane a poziţiilor adiacente a sistemelor de fixare ISOFIX pentru copii şi/sau între poziţiile ISOFIX şi poziţiile pentru adulţi va fi expusă în tabelul 2 din apendicele 3 la prezenta anexă. |
Apendicele 1
DISPOZIŢII PRIVIND INSTALAREA SISTEMELOR DE FIXARE A SCAUNELOR PENTRU COPII DE TIP „UNIVERSAL” FOLOSIND CENTURILE DE SIGURANŢĂ ALE VEHICULULUI
1. PREVEDERI GENERALE
1.1. |
Procedura de testare şi cerinţele din prezentul apendice vor fi utilizate pentru a determina adecvarea poziţiilor scaunului pentru instalarea sistemelor de fixare pentru copii de categorie „universal”. |
1.2. |
Testele pot fi realizate în vehicul sau într-o parte reprezentativă a vehiculului. |
2. PROCEDURA DE TESTARE
2.1. |
Reglaţi scaunul în poziţie cât mai joasă şi cât mai în spate. |
2.2. |
Reglaţi unghiul spătarului după poziţia tehnică menţionată de producător. În absenţa oricărei specificaţii în acest sens, se va folosi un unghi de 25 de grade de la verticală sau cea mai apropiată poziţie fixă a spătarului conform acestui unghi. |
2.3. |
Fixaţi ancorajul pentru umăr în poziţia cea mai joasă. |
2.4. |
Întindeţi o pânză de bumbac pe pernă şi spătar. |
2.5. |
Poziţionaţi dispozitivul (astfel cum se descrie în figura 1 din prezentul apendice) pe scaunul vehiculului. |
2.6. |
Dacă poziţia pe scaun vizează fixarea unui sistem de fixare universal cu faţa înainte sau cu faţa înapoi, procedaţi conform punctelor 2.6.1, 2.7, 2.8, 2.9 şi 2.10. Dacă poziţia pe scaun vizează fixarea unui sistem de fixare universal cu faţa doar înainte, procedaţi conform punctelor 2.6.2, 2.7, 2.8, 2.9 şi 2.10. |
2.6.1. |
Fixaţi chinga centurii de siguranţă în jurul dispozitivului în poziţia aproximativ corectă prezentată în figurile 2 şi 3, iar apoi cuplaţi catarama. |
2.6.2. |
Fixaţi chinga abdominală a centurii de siguranţă în poziţia aproximativ corectă în jurul părţii inferioare a dispozitivului pe o rază de 150 mm ca în figura 3, iar apoi cuplaţi catarama. |
2.7. |
Asiguraţi-vă că dispozitivul este poziţionat cu axa acestuia pe axa aparentă a poziţiei pe scaun ± 25 mm cu axa acestuia paralelă cu axa vehiculului. |
2.8. |
Asiguraţi-vă că este îndepărtat orice surplus de chingi. Folosiţi o forţă suficientă pentru a îndepărta surplusul, nu încercaţi să întindeţi chingile. |
2.9. |
Împingeţi în spate pe centrul părţii anterioare a dispozitivului cu o forţă de 100 N ± 10 N, aplicată paralel cu suprafaţa inferioară, iar apoi eliberaţi. |
2.10. |
Împingeţi vertical în jos pe centrul suprafeţei superioare a dispozitivului cu o forţă de 100 N ± 10 N, iar apoi eliberaţi. |
3. CERINŢE
3.1. |
Baza dispozitivului va intra în contact atât cu părţile frontale, cât şi cu cele posterioare ale suprafeţei pernei scaunului. Dacă acest contact nu este realizat datorită spaţiului de acces la centură din dispozitivul pentru testare, acest spaţiu poate fi umplut până se atinge suprafaţa de jos a dispozitivului pentru testare. |
3.2. |
Porţiunea abdominală a centurii va atinge dispozitivul pe ambele părţi în spatele traiectului centurii sub-abdominale (a se vedea figura 3). |
3.3. |
Dacă cerinţele de mai sus nu se potrivesc cu reglajele indicate la punctele 2.1, 2.2 şi 2.3, ancorajele pentru scaun, spătar şi centură de siguranţă pot fi reglate într-o poziţie alternativă indicată de către producător pentru o folosire normală, caz în care procedura de instalare de mai sus se va repeta iar cerinţele vor fi din nou verificate şi îndeplinite. Informaţii privind această poziţie alternativă vor fi incluse în tabelul 1 din apendicele 3 la prezenta anexă. |
Figura 1
Specificaţiile dispozitivului
Figura 2
Instalarea dispozitivului pe scaunul vehiculului (a se vedea punctul 2.6.1)
Figura 3
Verificarea compatibilităţii (a se vedea punctele 2.6.1 şi 3.2)
Prezentată doar centura abdominală
Apendicele 2
DISPOZIŢII PRIVIND INSTALAREA SISTEMELOR ISOFIX DE PRINDERE PENTRU COPII, CU FAŢA ÎNAINTE ŞI ÎNAPOI, DE CATEGORIILE UNIVERSAL ŞI SEMI-UNIVERSAL INSTALATE PE POZIŢIILE ISOFIX
1. PREVEDERI GENERALE
1.1. |
Procedura de testare şi cerinţele din prezentul apendice vor fi utilizate pentru a determina adecvarea poziţiilor ISOFIX pentru instalarea sistemelor ISOFIX de prindere pentru copii, de categoriile universal şi semi-universal. |
1.2. |
Testele pot fi realizate în vehicul sau într-o parte reprezentativă a vehiculului. |
2. PROCEDURA DE TESTARE
Pentru fiecare poziţie ISOFIX, după cum indică producătorul maşinii, în tabelul 2 din apendicele 3, trebuie verificată posibilitatea fixării dispozitivului (dispozitivelor) de prindere pentru copii (DFC) corespunzătoare:
2.1. |
La verificarea DFC pe un scaun, acesta trebuie să fie reglat longitudinal în poziţia cât mai joasă şi cât mai în spate. |
2.2. |
Reglaţi unghiul spătarului după poziţia tehnică menţionată de producător şi tetiera în poziţia cât mai joasă şi cât mai în spate. În absenţa oricărei specificaţii în acest sens, se va folosi un unghi al spătarului corespunzător unui unghi al torsului de 25 de grade de la verticală sau cea mai apropiată poziţie fixă a spătarului conform acestui unghi. La verificarea unui DFC pe un scaun din spate, scaunul vehiculului situat în faţa acestui scaun din spate poate fi reglat longitudinal înainte, dar nu mai mult decât poziţia mediană între poziţiile sale cât mai în spate şi cât mai în faţă. Unghiul spătarului poate fi de asemenea reglat, dar nu la un unghi mai drept decât unghiul corespunzător unghiului torsului de 15o. |
2.3. |
Întindeţi o pânză de bumbac pe spătar şi pernă. |
2.4. |
Poziţionaţi DFC în poziţia ISOFIX. |
2.5. |
Împingeţi spre sistemul de ancoraje ISOFIX, pe centrul dintre ancorajele ISOFIX cu o forţă de 100 N ± 10 N, aplicată paralel cu suprafaţa inferioară, iar apoi eliberaţi. |
2.6. |
Ataşaţi DFC de sistemul de ancoraje ISOFIX. |
2.7. |
Împingeţi vertical în jos pe centrul suprafeţei superioare a dispozitivului cu o forţă de 100 N ± 10 N, iar apoi eliberaţi. |
3. CERINŢE
Următoarele condiţii pentru testare se aplică doar pentru DFC-urile fixate în poziţia ISOFIX. În aceste condiţii, se cere ca DFC să nu se poată mişca în interiorul şi în afara poziţiilor ISOFIX.
3.1. |
Trebuie să fie posibilă fixarea DFC fără să se atingă interiorul vehiculului. Baza DFC va avea un unghi de înclinare de 15o ± 10o, deasupra planului orizontal care trece prin sistemul de ancoraje ISOFIX. |
3.2. |
Ancorajul ISOFIX cu curele din partea de sus, dacă există, va rămâne accesibil. |
3.3. |
Dacă cerinţele de mai sus nu se potrivesc cu reglajele indicate în punctul 2 de mai sus, sistemele de prindere pentru scaun, spătar şi cap pot fi reglate în poziţii alternative indicate de către producător pentru o folosire normală, caz în care procedura de instalare de mai sus se va repeta, iar cerinţele vor fi verificate şi îndeplinite. Informaţii privind aceste poziţii alternative vor fi incluse în tabelul 2 din apendicele 3 la prezenta anexă. |
3.4. |
Dacă cerinţele de mai sus nu sunt îndeplinite deoarece există accesorii interioare detaşabile, aceste accesorii pot fi îndepărtate, iar apoi cerinţele de la punctul 3 trebuie verificate din nou şi îndeplinite. În acest caz, vor fi incluse informaţii corespunzătoare în tabelul 2 din apendicele 3 la prezenta anexă. |
4. CLASE DE MĂRIME ŞI DISPOZITIVE DE FIXARE PENTRU SISTEMUL DE FIXARE ISOFIX PENTRU COPII (SRC)
A |
– |
ISO/F3: SRC pentru copii de înălţime maximă, cu faţa înainte |
B |
– |
ISO/F2: SRC pentru copii de înălţime redusă, cu faţa înainte |
B1 |
– |
ISO/F2X: SRC pentru copii de înălţime redusă, cu faţa înainte |
C |
– |
ISO/R3: SRC pentru copii de mărime maximă, cu faţa înapoi |
D |
– |
ISO/R2: SRC pentru copii de mărime redusă, cu faţa înapoi |
E |
– |
ISO/R1: SRC pentru bebeluşi, cu faţa înapoi |
F |
– |
ISO/L1: SRC pentru poziţia cu faţa în lateral stânga (coşuleţ pentru nou-născuţi) |
G |
– |
ISO/L2: SRC pentru poziţia cu faţa în lateral dreapta (coşuleţ pentru nou-născuţi) |
Grupa de greutate |
Clasa de mărime ISOFIX |
Dispozitiv (DFC) |
0 – până la 10 kg |
F |
ISO/L1 |
G |
ISO/L2 |
|
E |
ISO/R1 |
|
0+ – până la 13 kg |
C |
ISO/R3 |
D |
ISO/R2 |
|
E |
ISO/R1 |
|
I – 9-18 kg |
A |
ISO/F3 |
B |
ISO/ |
|
B1 |
ISO/F2X |
|
C |
ISO/R3 |
|
D |
ISO/R2 |
Dispozitivele de mai jos vor fi construite având o greutate între 5 şi 15 kg şi vor avea durabilitatea şi rigiditatea adecvate pentru satisfacerea cerinţelor funcţionale.
4.1. Husa pentru sistemul de prindere pentru copii de înălţime maximă, cu faţa înainte
Figura 1
ISO/F3 dimensiunile husei pentru un SRC pentru copii de înălţime maximă, cu faţa înainte (înălţime 720 mm) CLASA A DE MĂRIME ISOFIX
Legendă
1 |
Limitele în direcţiile înainte şi în sus |
2 |
Linia punctată marchează zona în care un picior de susţinere sau ceva similar poate ieşi în afară |
3 |
N/A |
4 |
Alte specificaţii privind zona de racorduri sunt menţionate în Regulamentul nr. 44 |
4.2. Husa pentru sistemul de fixare pentru copii de înălţime redusă cu faţa înainte
Figura 2
ISO/F2 dimensiunile husei pentru un SRC pentru copii de înălţime redusă, cu faţa înainte (înălţime 650 mm) CLASA B DE MĂRIME ISOFIX
Legendă
1 |
Limitele în direcţiile înainte şi în sus |
2 |
Linia punctată marchează zona în care un picior de susţinere sau ceva similar poate ieşi în afară |
3 |
N/A |
4 |
Alte specificaţii privind zona de racorduri sunt menţionate în Regulamentul nr. 44 |
5 |
Punctul de ataşare pentru cureaua din partea de sus |
4.3. Husa pentru sistemul de fixare pentru copii de înălţime redusă, cu faţa înainte (a doua versiune, forma posterioară a sistemului)
Figura 3
ISO/F2X dimensiunile husei pentru un SRC (a doua versiune, forma posterioară) pentru copii de înălţime redusă, cu faţa înainte (înălţime 650 mm) CLASA B1 DE MĂRIME ISOFIX
Legendă
1 |
Limitele în direcţiile înainte şi în sus |
2 |
Linia punctată marchează zona în care un picior de susţinere sau ceva similar poate ieşi în afară |
3 |
N/A |
4 |
Alte specificaţii privind zona de racorduri sunt menţionate în Regulamentul nr. 44 |
4.4. Husa pentru sistemul de fixare pentru copii de mărime maximă cu faţa înapoi
Figura 4
ISO/R3 dimensiunile husei pentru un SRC pentru copii de mărime maximă, cu faţa înapoi CLASA C DE MĂRIME ISOFIX
Legendă
1 |
Limitele în direcţiile înainte şi în sus |
2 |
Linia punctată marchează zona în care un picior de susţinere sau ceva similar poate ieşi în afară |
3 |
Limitarea spre spate (în dreapta figurii) este dată de husa cu faţa înainte din figura 2 |
4 |
Alte specificaţii privind zona de racorduri sunt menţionate în Regulamentul nr. 44 |
4.5. Husa pentru sistemele de fixare pentru copii de mărime redusă cu faţa înapoi
Figura 5
ISO/R2 dimensiunile husei pentru un SRC pentru copii de mărime redusă, cu faţa înapoi CLASA D DE MĂRIME ISOFIX
Legendă
1 |
Limitele în direcţiile înainte şi în sus |
2 |
Linia punctată marchează zona în care un picior de susţinere sau ceva similar poate ieşi în afară |
3 |
Limitarea spre spate (în dreapta figurii) este dată de husa cu faţa înainte din figura 2 |
4 |
Alte specificaţii privind zona de racorduri sunt menţionate în Regulamentul nr. 44 |
4.6. Husa pentru sistemele de fixare pentru bebeluşi cu faţa înapoi
Figura 6
ISO/R1 dimensiunile husei pentru un SRC pentru bebeluşi CLASA E DE MĂRIME ISOFIX
Legendă
1 |
Limitele în direcţiile înainte şi în sus |
2 |
Linia punctată marchează zona în care un picior de susţinere sau ceva similar poate ieşi în afară |
3 |
Limitarea spre spate (în dreapta figurii) este dată de husa cu faţa înainte din figura 2 |
4 |
Alte specificaţii privind zona de racorduri sunt menţionate în Regulamentul nr. 44 |
4.7. Husa pentru sistemele de fixare pentru copii, cu faţa în lateral
Figura 7
Dimensiunile husei pentru SRC având poziţia cu faţa în lateral – ISO/L1– CLASA F DE MĂRIME ISOFIX sau simetric opusă – ISO/L2 – CLASA G ISOFIX
Legendă
1 |
Limitele în direcţiile înainte şi în sus |
2 |
Linia punctată marchează zona în care un picior de susţinere sau ceva similar poate ieşi în afară |
3 |
Limitarea spre spate (în dreapta figurii) este dată de husa cu faţa înainte din figura 2 |
4 |
Alte specificaţii privind zona de racorduri sunt menţionate în ISO 13216-1, figurile 2 şi 3 |
Apendicele 3
Tabelul 1
Tabel cu informaţiile din cartea vehiculului cu privire la adecvarea instalării sistemelor de fixare pentru copii pentru diferite poziţii pe scaun
Grupa de greutate |
Poziţia pe scaun (sau alt loc) |
|||||
|
Pasager Faţă |
Lateral Spate |
Centru Spate |
Lateral Intermediar |
Centru Intermediar |
|
grupa 0 |
până la 10 kg |
|
|
|
|
|
grupa 0+ |
până la 13 kg |
|
|
|
|
|
grupa I |
9-18 kg |
|
|
|
|
|
grupa II |
15-25 kg |
|
|
|
|
|
grupa III |
22-36 kg |
|
|
|
|
|
Legenda pentru literele care vor fi inserate în tabelul de mai sus:
U |
= |
Adecvat pentru sistemele de fixare de categoria „universal” omologate pentru această grupă de greutate. |
UF |
= |
Adecvat pentru sistemele de fixare de categoria „universal” cu faţa înainte, omologate pentru această grupă de greutate. |
L |
= |
Adecvat pentru anumite sisteme de fixare menţionate în lista ataşată. Aceste sisteme de fixare pot fi de categoriile „vehicul specific”, „restricţionat”, sau „semi-universal”. |
B |
= |
Sistem de fixare încorporat omologat pentru această grupă de greutate. |
X |
= |
Poziţia scaunului inadecvată pentru copiii din această grupă de greutate. |
Tabelul 2
Tabel cu informaţiile din cartea vehiculului cu privire la adecvarea instalării sistemelor ISOFIX de fixare pentru copii pentru diferite poziţii ISOFIX
Grupa de greutate |
Clasa de mărime |
Dispozitiv |
Poziţiile ISOFIX ale vehiculului |
|||||
|
|
|
Pasager faţă |
Lateral spate |
Centru spate |
Lateral intermediar |
Centru intermediar |
Alte locuri |
coşuleţ de mână pentru nou-născuţi |
F |
ISO/L1 |
|
|
|
|
|
|
G |
ISO/L2 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
||
0 – până la 10 kg |
E |
ISO/R1 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
0+ – până la 13 kg |
E |
ISO/R1 |
|
|
|
|
|
|
D |
ISO/R2 |
|
|
|
|
|
|
|
C |
ISO/R3 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
||
I – 9-18 kg |
D |
ISO/R2 |
|
|
|
|
|
|
C |
ISO/R3 |
|
|
|
|
|
|
|
B |
ISO/F2 |
|
|
|
|
|
|
|
B1 |
ISO/F2X |
|
|
|
|
|
|
|
A |
ISO/F3 |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
||
II – 15-25 kg |
|
|
|
|
|
|
|
|
III – 22-36 kg |
|
|
|
|
|
|
|
Legenda pentru literele care vor fi inserate în tabelul de mai sus:
IUF |
= |
adecvat pentru sistemele de fixare ISOFIX din faţă de categorie „universal”, omologate pentru această grupă de greutate |
IL |
= |
adecvat pentru anumite sisteme ISOFIX de fixare pentru copii (SRC) menţionate în lista ataşată. Aceste SRC ISOFIX sunt cele de categoriile „vehicul specific”, „restricţionat”, sau „semi-universal”. |
X |
= |
Poziţia ISOFIX inadecvată pentru sistemele de fixare ISOFIX pentru această clasă de mărime şi/sau această grupă de greutate. |
(1) Pentru SRC care nu poartă identificarea clasei de mărime ISO/XX (A-G), pentru grupa de greutate aplicabilă, producătorul maşinii va indica sistemul (sistemele) ISOFIX de fixare pentru copii specifice pentru vehicul, recomandate pentru fiecare poziţie.