EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 52012SC0221
COMMISSION STAFF WORKING DOCUMENT EXECUTIVE SUMMARY OF IMPACT ASSESSMENT accompanying the document RECOMMENDATION ON ACCESS TO AND PRESERVATION OF SCIENTIFIC INFORMATION
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMATUL EVALUĂRII IMPACTULUI care însoțește documentul RECOMANDAREA COMISIEI PRIVIND ACCESUL LA INFORMAȚIILE ȘTIINȚIFICE ȘI CONSERVAREA ACESTORA
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMATUL EVALUĂRII IMPACTULUI care însoțește documentul RECOMANDAREA COMISIEI PRIVIND ACCESUL LA INFORMAȚIILE ȘTIINȚIFICE ȘI CONSERVAREA ACESTORA
DOCUMENT DE LUCRU AL SERVICIILOR COMISIEI REZUMATUL EVALUĂRII IMPACTULUI care însoțește documentul RECOMANDAREA COMISIEI PRIVIND ACCESUL LA INFORMAȚIILE ȘTIINȚIFICE ȘI CONSERVAREA ACESTORA
CUPRINS 1........... Domeniu de aplicare şi context........................................................................................ 2 1.1........ Domeniu de aplicare....................................................................................................... 2 1.2........ Context.......................................................................................................................... 2 2........... Definirea problemei......................................................................................................... 3 3........... Justificarea acţiunii UE,
valoare adăugată la nivelul UE şi subsidiaritate............................. 5 4........... Obiective de politică....................................................................................................... 5 5........... Opţiuni de politică........................................................................................................... 6 6........... Compararea opţiunilor de
politică şi a impactelor acestora............................................... 7 7........... Monitorizare şi evaluare.................................................................................................. 8 1. Domeniu de aplicare
şi context 1.1. Domeniu
de aplicare Prezenta
evaluare a impactului analizează măsura în care, în lumina
evoluţiilor actuale ale sistemului publicaţiilor academice, este
nevoie de depunerea unor eforturi suplimentare la nivelul UE pentru a
îmbunătăţi eficacitatea cercetării şi a promova o
Uniune inovatoare, lider mondial în domeniul ştiinţei. Evaluarea
impactului examinează opţiunile de politică vizând încurajarea
măsurilor luate la nivelul UE în favoarea îmbunătăţirii
accesului la informaţiile ştiinţifice şi a conservării
acestora în era digitală, mai exact impactul unei recomandări a
Comisiei către statele membre în legătură cu acest subiect. 1.2. Context După
cum se subliniază în Comunicarea „Europa 2020”[1], cunoaşterea
şi inovarea oferă un avantaj concurenţial. Problema
creşterii structural reduse din Europa poate fi soluţionată prin
crearea unor condiţii optime pentru inovare. Pentru a deveni o economie
tot mai competitivă, bazată pe cunoaştere, Europa trebuie să
amelioreze nu doar producţia de cunoştinţe, ci şi
diseminarea şi partajarea rezultatelor ştiinţifice ale
cercetării finanţate din fonduri publice. Pentru
comunitatea ştiinţifică, intrarea în era digitală
înseamnă mai multe oportunităţi de diseminare electronică a
rezultatelor cercetării, una dintre acestea fiind liberul acces. El
constă în furnizarea de acces online gratuit la cunoştinţe
şi reutilizarea acestora sub formă de publicaţii şi date
ştiinţifice, monografii şi material conex. Pentru
elaborarea politicii sale privind accesul la informaţiile
ştiinţifice şi conservarea acestora în era digitală,
Comisia se bazează pe evoluţiile politice care au debutat în
februarie 2007, odată cu Comunicarea Comisiei privind informaţiile
ştiinţifice în era digitală[2]. Această
comunicare a fost urmată, în noiembrie 2007, de Concluziile Consiliului[3], care includeau o
serie de acţiuni ce urmau să fie întreprinse de către statele
membre. În concluziile sale, Consiliul a invitat Comisia să testeze
accesul liber la publicaţiile ştiinţifice rezultate din proiecte
finanţate prin programele-cadru pentru cercetare ale UE. Răspunzând
acestei invitaţii, în august 2008 Comisia a lansat iniţiativa-pilot
intitulată „Acces liber” în cadrul celui de-al şaptelea
program-cadru. În
martie 2009 a fost adoptată o comunicare privind infrastructurile TIC
pentru e-ştiinţă[4].
Ea a fost urmată de Concluziile Consiliului din decembrie 2009[5], prin care statele
membre şi Comisia erau invitate să continue extinderea accesului
şi să asigure o abordare coerentă a accesului la date şi a
curării acestora (data accces and curation). În
2010, Comisia a adoptat iniţiativele emblematice ale strategiei
Europa 2020 intitulate „O Uniune a inovării”[6] şi „O
agendă digitală pentru Europa”[7]. Ambele
comunicări se referă la liberul acces, ca mijloc de realizare a
obiectivelor strategiei Europa 2020. Ele precizează că accesul liber
va fi extins la rezultatele cercetărilor finanţate din fonduri
publice, el devenind, mai exact, o regulă generală în cazul
proiectelor finanţate prin programele-cadru pentru cercetare ale UE. La 30
noiembrie 2011, Comisia a adoptat o propunere referitoare la programul
„Orizont 2020”[8].
Începând cu anul 2014, el va reprezenta cadrul unic al finanţării
cercetării şi inovării europene. Programul prevede ca accesul
liber să devină principiul de bază al diseminării
rezultatelor cercetării. Un
alt aspect strategic de politică este realizarea şi implementarea
unui Spaţiu european de cercetare (SEC). SEC cuprinde toate
activităţile, programele şi politicile de cercetare şi
dezvoltare din Europa care implică o perspectivă
transnaţională. Scopul este de a permite accesul la un spaţiu
deschis, dedicat cunoştinţelor şi tehnologiilor la nivelul
întregii Europe, în cadrul căruia să fie exploatate pe deplin
sinergiile şi complementarităţile transnaţionale. În acest
context, aspectele privind accesul la informaţiile ştiinţifice
şi conservarea acestora sunt deosebit de relevante. În acest
context politic, Comisia va adopta o nouă comunicare intitulată
„Către un acces mai bun la informaţiile ştiinţifice: sporirea
beneficiilor rezultate din investiţiile publice în cercetare”. Această comunicare va face bilanţul
progreselor înregistrate începând cu 2007 şi va indica domeniile în care
statele membre şi Comisia trebuie să ia măsuri suplimentare. Ea
va fi însoţită de o recomandare adresată statelor membre prin
care se vor propune măsuri specifice în materie de acces la
informaţiile ştiinţifice şi de conservare a acestora. 2. Definirea problemei Sistemul de diseminare academică se
confruntă cu o serie de probleme care împiedică realizarea
obiectivului de politică dorit, adică punerea la dispoziţia
cercetătorilor din SEC a unui sistem integrat de practici şi
infrastructuri care să permită accesul uşor şi liber la rezultatele
cercetării, precum şi posibilitatea utilizării şi a
reutilizării acestora. Problemele sunt următoarele: (a)
Accesul la publicaţiile din sfera
cercetării ştiinţifice nu este optim. Preţurile abonamentelor la reviste au
crescut peste nivelul inflaţiei şi continuă să
crească, punând presiune asupra bibliotecilor şi făcând dificil
accesul la rezultatele cercetării finanţate din fonduri publice. Accesul la conţinutul revistelor
ştiinţifice şi oportunităţile de a utiliza şi
reutiliza informaţiile ştiinţifice rămân limitate, atât
pentru cercetători şi industrie (în special întreprinderile mici
şi mijlocii), cât şi pentru publicul larg. De mai mulţi ani, comunitatea
ştiinţifică continuă să solicite accesul liber la
rezultatele cercetărilor finanţate din fonduri publice, în special la
publicaţiile evaluate inter pares. Accesul liber la
publicaţiile ştiinţifice îmbracă două forme: ·
cheltuielile de publicare a unui articol sunt
achitate anticipat de către autori (în practică, de către
organismele de finanţare ale acestora sau de universităţi), ele
nefiind acoperite prin abonamente: în acest caz, articolul poate fi consultat
imediat şi în mod gratuit de toată lumea (accesul liber de tip
„Gold”). ·
textul publicaţiei evaluate inter pares
este păstrat într-o arhivă de date, astfel încât să poată
fi pus la dispoziţia tuturor în mod gratuit, de obicei după
încheierea unei perioade de embargo care permite editorilor
ştiinţifici să-şi recupereze costurile şi să
realizeze un profit din investiţie (accesul liber de tip „Green”). (b)
Accesul la datele cercetărilor nu este optim. În prezent, nu toată lumea are acces în
mod sistematic la datele cercetărilor finanţate din fonduri publice,
pentru a le putea valorifica. Problema provine în parte din faptul că
în diversele stadii ale procesului de cercetare sunt generate o mulţime de
tipuri şi categorii diferite de date. De asemenea, partajarea datelor nu
implică niciun fel de recompense sau recunoaştere de ordin
profesional. În fine, nu există încă infrastructuri care să
permită cercetătorilor găsirea, accesarea, utilizarea şi
reutilizarea datelor într-o manieră sigură. (c)
Conservarea pe termen lung a informaţiilor
ştiinţifice devine necesară datorită fluxului de date
ştiinţifice aflat în continuă creştere Apariţia unor materiale create pe suport
digital şi generarea unor fluxuri enorme de date au ridicat noi probleme
în ceea ce priveşte conservarea pe termen lung a informaţiilor
ştiinţifice. Foarte puţine organizaţii de finanţare a
cercetării şi instituţii academice se angajează în acţiuni
de conservare a datelor. În acest domeniu, nu există niciun fel de model
organizaţional sau de finanţare. Deşi, în trecut, editurile au
depus eforturi de digitalizare, conservarea pe termen lung a informaţiilor
ştiinţifice ar trebui să fie o misiune publică. Conservarea
nu poate depinde de ciclul de viaţă al unei întreprinderi comerciale[9]. Printre
părţile interesate se numără cercetătorii,
întreprinderile (inclusiv IMM-urile), editorii ştiinţifici (cu sau
fără scop lucrativ), administraţiile (naţionale sau
regionale), instituţiile academice (inclusiv bibliotecile acestora)
şi cetăţenii. 3. Justificarea
acţiunii UE, valoare adăugată la nivelul UE şi
subsidiaritate Acţiunile
de politică din sfera informaţiilor ştiinţifice au, prin
definiţie, un caracter transfrontalier şi internaţional,
deoarece ştiinţa este un efort la scară mondială. Deşi
în toate statele membre există iniţiative pentru a facilita şi a
permite lărgirea accesului la informaţiile ştiinţifice
şi conservarea acestora, intensitatea şi obiectivele acestor
iniţiative pot varia, iar uneori pot apărea disparităţi
chiar în interiorul aceleiaşi ţări[10]. Multitudinea
acestor iniţiative a avut drept rezultat o suprapunere a politicilor care
vizează cercetătorii, investitorii şi cetăţenii
Europei. Începând din 2007, Comisia a avut un rol fundamental în a încuraja
statele membre în direcţia unei conlucrări şi a unui schimb
continuu de informaţii. Dezvoltarea infrastructurii electronice a
avansat însă într-un ritm inegal. Politica
privind rezultatele cercetării trebuie să fie coordonată cu alte
domenii de politică legate de realizarea SEC şi de obiectivele mai
largi ale UE în materie de dezvoltare economică. Acest tip de coordonare
poate fi organizată în mod eficient doar la nivelul UE. Datorită
proporţiei largi a finanţării publice în domeniul
cercetării şi dezvoltării (35 % din totalul
investiţiilor), sectorul public are un cuvânt greu de spus în ceea ce
priveşte modul în care ar trebui diseminate rezultatele cercetării
pentru a stimula creşterea economică şi a crea avantaje pentru
societate în ansamblul său. 4. Obiective de
politică Opţiunea de politică preferată
ar trebui să aibă următoarele obiective generale, specifice
şi operaţionale. Obiectiv
general: ·
să ofere un sprijin mai susţinut
inovării şi să contribuie la creşterea economică prin
îmbunătăţirea condiţiilor de acces, utilizare şi
reutilizare a informaţiilor ştiinţifice şi prin crearea
unor condiţii propice dezvoltării SEC. Obiective
specifice: ·
să facă publicaţiile
ştiinţifice accesibile online în mod liber şi gratuit, în
măsura posibilului şi cât mai rapid cu putinţă; ·
să facă datele cercetărilor
accesibile online, în mod liber şi gratuit; ·
să conserve informaţiile
ştiinţifice pentru generaţiile viitoare; ·
să furnizeze acces la informaţiile
ştiinţifice în toate statele membre. Obiective operaţionale: ·
să stimuleze punerea în aplicare de către
statele membre a unor politici în favoarea liberului acces la publicaţiile
ştiinţifice, care să vizeze creşterea numărului de
publicaţii rezultate din cercetarea finanţată din fonduri
publice disponibile în regim de acces liber, creşterea numărului
mandatelor de acces liber şi îmbunătăţirea condiţiilor
de finanţare a accesului liber de tip „Gold” (Gold Open Access); ·
să stimuleze punerea în aplicare de către
statele membre a unor politici în favoarea liberului acces la date, care
să impună arhivarea datelor provenite din cercetarea
finanţată din fonduri publice într-o infrastructură
electronică şi să sprijine crearea şi întreţinerea infrastructurilor
electronice digitale; ·
să sprijine crearea şi întreţinerea
infrastructurilor electronice digitale destinate conservării
informaţiilor ştiinţifice şi să promoveze sisteme
eficiente de arhivare a informaţiilor ştiinţifice create pe suport
digital; ·
să asigure o deplină interoperabilitate
între infrastructurile electronice din interiorul şi din afara UE, să
promoveze un acces centralizat la conţinutul ştiinţific şi
să încurajeze coordonarea politicilor, schimbul de bune practici şi
dialogul cu părţile interesate la nivel european. 5. Opţiuni de politică În prezentul raport sunt definite şi
evaluate în detaliu următoarele opţiuni de politică: (1)
Abandonarea actualelor măsuri luate la nivelul
UE Această opţiune ar implica eliminarea
tuturor măsurilor neobligatorii, inclusiv a tuturor măsurilor de punere
în aplicare prevăzute în Concluziile Consiliului privind informaţiile
ştiinţifice în era digitală. UE nu ar mai aborda problemele
şi nu ar mai sprijini procesul de lărgire a accesului la
informaţiile ştiinţifice, aşa cum o face la ora
actuală, atât prin finanţarea sau cofinanţarea infrastructurilor
şi a proiectelor, cât şi prin elaborarea de politici. (2)
Statu-quo (scenariu de referinţă) Conform acestei opţiuni, abordarea
actuală nu ar suferi nicio schimbare. Accesul la informaţiile
ştiinţifice şi conservarea acestora ar continua să se
bazeze pe cadrele juridice existente (acolo unde acestea există), iar
politicile ar continua să depindă de iniţiativele
naţionale, care sunt în contradicţie cu aceste politici. (3)
Punerea în aplicare a unui cadru de politică
sub forma unor instrumente juridice neobligatorii Această opţiune propune definirea unui
cadru de politică ce ar urma să fie pus în aplicare prin intermediul
unei recomandări către statele membre, însoţită de o
comunicare din partea Comisiei. El ar ajuta statele membre să elaboreze
şi să pună în aplicare politici privind accesul la
informaţiile ştiinţifice şi conservarea acestora (articole
ştiinţifice şi date provenite din cercetare). Cadrul va stabili
obiectivele specifice şi va lasă părţilor interesate din statele
membre libertatea de a alege opţiunea cea mai adecvată, atât din
punctul de vedere al statului membru, cât şi din perspectiva fiecărei
discipline academice în parte. În cazurile în care se solicită
autoarhivarea (accesul liber de tip „Green”), perioadele de embargo nu ar
trebui să depăşească douăsprezece luni pentru
ştiinţele sociale şi umaniste şi şase luni pentru
toate celelalte domenii. Perioada mai lungă de embargo din cazul
ştiinţelor sociale şi umaniste se explică prin „perioada de
înjumătăţire” mai lungă a publicaţiilor din aceste
domenii, comparativ cu publicaţiile din domeniile ştiinţific,
tehnic şi medical. În cadrul acestei opţiuni, se va solicita
acordarea liberului acces pentru publicaţiile şi datele rezultate din
cercetare şi crearea de infrastructuri electronice digitale (arhive de
date), atunci când acestea nu există deja. Infrastructurile electronice
vor trebui utilizate şi în scopuri de conservare. Opţiunea propune ca
orice măsură să fie întemeiată pe exemple de bune practici
existente. (4)
Punerea în aplicare a unui cadru de politică
sub forma unei apropieri legislative Articolul 182 alineatul (5) din Tratatul
privind funcţionarea Uniunii Europene furnizează temeiul juridic
pentru adoptarea măsurilor necesare punerii în aplicare a SEC, mai exact
apropierea legislativă cu ajutorul unei directive. Conform acestei
opţiuni, obiectivele stabilite prin cadrul de politică ar fi puse în
aplicare cu ajutorul unei directive. 6. Compararea
opţiunilor de politică şi a impactelor acestora Opţiunea 1: Abandonarea actualelor măsuri luate la
nivelul UE ar conduce la adâncirea divergenţei dintre statele membre.
Unele state ar înregistra progrese în materie de acces liber, beneficiind din
plin de avantajele unui mediu de cercetare ştiinţifică mai
deschis, în timp ce altele ar dispune de mai puţine orientări şi
nu ar putea beneficia de finanţarea UE în domeniul infrastructurii.
Această evoluţie divergentă ar avea un impact negativ asupra
cercetătorilor şi a bugetelor publice, în special asupra
bibliotecilor universitare care se confruntă cu o creştere a
preţurilor de achiziţie a rezultatelor cercetării. În ceea ce
priveşte conservarea pe termen lung a informaţiilor
ştiinţifice, nu se va realiza niciun progres. Opţiunea
2: Menţinerea
politicilor actuale (scenariul de referinţă) nu ar avea un impact
asupra divergenţei înregistrate în prezent între statele membre. Ar fi de
aşteptat o anumită convergenţă, ca urmare a Concluziilor
Consiliului din 2007, însă ea s-ar desfăşura într-un ritm
scăzut şi nu ar ţine seama de evoluţiile ulterioare din
domeniul informaţiilor ştiinţifice. Ar exista fonduri pentru
finanţarea infrastructurilor şi a proiectelor, dar acţiunile
s-ar limita la finanţarea de proiecte experimentale. Nu s-ar înregistra
nicio îmbunătăţire comparativ cu situaţia actuală, iar
efectul asupra părţilor interesate ar fi similar celui produs de
abandonarea măsurilor luate la nivelul UE. Opţiunea
3: Este de aşteptat ca implementarea unui
cadru de politică sub forma unor instrumente juridice neobligatorii
să îmbunătăţească accesul la informaţiile
ştiinţifice, indiferent de modul în care statele membre aplică
respectivul cadru. Furnizarea accesului liber la publicaţiile
ştiinţifice poate genera beneficii globale sub formă de
randament al investiţiilor în cercetare şi dezvoltare şi poate
ajuta totodată administraţiile naţionale şi
organizaţiile de finanţare a cercetării să realizeze
economii, menţinând în acelaşi timp un sistem durabil de diseminare a
publicaţiilor ştiinţifice pe termen mediu şi lung. Aceste
economii, precum şi impacturile şi riscurile efective asociate
deschiderii accesului la publicaţii depind de modul în care se
asigură accesul liber. Impactul accesului lărgit la datele
cercetărilor, precum şi cel asociat conservării
publicaţiilor şi a datelor s-ar face simţit în principal la
nivelul administraţiilor naţionale şi/sau al organizaţiilor
de finanţare a cercetării, care ar trebui să finanţeze un
efort suplimentar. Este probabilă realizarea unor efecte de scară,
datorită faptului că infrastructura electronică necesară
asigurării accesului liber de tip „Green” poate fi totodată
utilizată pentru furnizarea unui acces mai bun la date şi pentru
conservarea acestora. Dat
fiind caracterul neobligatoriu al unei recomandări, este de aşteptat
ca anumite obiective să fie doar parţial realizate. Opţiunea 4: Deoarece măsurile de politică
prevăzute de opţiunea instrumentelor juridice neobligatorii sunt
identice celor prevăzute de opţiunea apropierii legislative, este de
aşteptat ca impactul să fie în linii mari acelaşi. Diferenţa
în cazul de faţă este că punerea în practică a politicilor
ar dura mult mai mult, deoarece ea ar antrena un proces legislativ şi o
etapă de implementare la nivelul statelor membre, ceea ce ar putea
întârzia efectele acestei opţiuni de politică. O comparaţie a diferitelor opţiuni
de politică arată că opţiunea 3 oferă cel mai
bun echilibru între facilitarea furnizării unui acces mai larg şi mai
rapid la informaţiile ştiinţifice, pe de o parte, şi luarea
în considerare a modului în care au evoluat publicaţiile
ştiinţifice şi academice pe parcursul ultimelor secole, pe de
altă parte. Ea ar permite o anumită flexibilitate, atât pentru
statele membre, care ar putea ţine seama de propriul specific
naţional într-un cadru european, cât şi pentru părţile interesate,
care ar avea ocazia de a susţine îmbunătăţirile. Pentru a
atenua caracterul neobligatoriu inerent unei recomandări adresate statelor
membre, opţiunea ar trebui să prevadă o monitorizare atentă
din partea Comisiei. 7. Monitorizare şi
evaluare Indicatorii-cheie ai progreselor făcute
în direcţia atingerii obiectivelor identificate vor fi evaluaţi în
contextul cadrului SEC, prin intermediul rapoartelor periodice prezentate de
statele membre cu privire la măsurile luate în urma recomandării. [1] http://europa.eu/press_room/pdf/complet_en_barroso___007_-_europe_2020_-_en_version.pdf. [2] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2007:0056:FIN:RO:PDF. [3] http://www.consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/intm/97236.pdf. [4] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2009:0108:FIN:RO:PDF. [5] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/intm/111732.pdf. [6] http://ec.europa.eu/research/innovation-union/pdf/innovation-union-communication_en.pdf. [7] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2010:0245:FIN:RO:PDF. [8] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2011:0808:FIN:RO:PDF. [9] A se vedea rezultatele proiectului „PARSE.Insight”. [10] A se vedea raportul Comisiei Europene intitulat „National
Open Access and Preservation Policies in Europe. Analysis of a questionnaire to
the European Research Area Committee”, 2011,
http://ec.europa.eu/research/science-society/document_library/pdf_06/open-access-report-2011_en.pdf.