EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Document 32015D2357
Council Decision (EU) 2015/2357 of 10 December 2015 authorising certain Member States to accept, in the interest of the European Union, the accession of Morocco to the 1980 Hague Convention on the Civil Aspects of International Child Abduction
Decizia (UE) 2015/2357 a Consiliului din 10 decembrie 2015 de autorizare a anumitor state membre să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Marocului la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii
Decizia (UE) 2015/2357 a Consiliului din 10 decembrie 2015 de autorizare a anumitor state membre să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Marocului la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii
JO L 331, 17.12.2015, p. 20–22
(BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, HR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
In force
17.12.2015 |
RO |
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene |
L 331/20 |
DECIZIA (UE) 2015/2357 A CONSILIULUI
din 10 decembrie 2015
de autorizare a anumitor state membre să accepte, în interesul Uniunii Europene, aderarea Marocului la Convenția de la Haga din 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 81 alineatul (3), coroborat cu articolul 218,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
având în vedere avizul Parlamentului European (1),
întrucât:
(1) |
Uniunea Europeană și-a stabilit drept unul dintre obiective promovarea protecției drepturilor copilului, după cum se afirmă la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Măsurile de protecție a copiilor împotriva deplasării sau reținerii ilicite sunt parte esențială a politicii respective. |
(2) |
Consiliul a adoptat Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 (2) (denumit în continuare „Regulamentul Bruxelles IIa”), care urmărește protejarea copiilor împotriva efectelor dăunătoare ale unei deplasări sau rețineri ilicite și stabilirea de proceduri în vederea garantării returnării imediate a copilului în statul reședinței sale obișnuite, precum și garantarea protecției drepturilor de vizitare și de încredințare. |
(3) |
Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 completează și consolidează Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii (denumită în continuare „Convenția de la Haga din 1980”), care stabilește, la nivel internațional, un sistem de obligații și de cooperare între statele contractante și între autoritățile centrale și urmărește garantarea returnării imediate a copiilor deplasați sau reținuți ilicit. |
(4) |
Toate statele membre ale Uniunii sunt parte la Convenția de la Haga din 1980. |
(5) |
Uniunea încurajează statele terțe să adere la Convenția de la Haga din 1980 și sprijină aplicarea corectă a Convenției de la Haga din 1980, participând între altele, alături de statele membre, la comisiile speciale organizate periodic de Conferința de la Haga de drept internațional privat. |
(6) |
Un cadru juridic comun aplicabil între statele membre ale Uniunii și statele terțe ar putea fi cea mai bună soluție pentru cazurile delicate de răpire internațională de copii. |
(7) |
Convenția de la Haga din 1980 dispune că aceasta se aplică în raporturile dintre statul aderent și acele state contractante care au declarat că acceptă aderarea. |
(8) |
Convenția de la Haga din 1980 nu permite organizațiilor de integrare economică regională precum Uniunea să devină parte la aceasta. Prin urmare, Uniunea nu poate să adere la convenția menționată și nici să depună o declarație de acceptare a unui stat aderent. |
(9) |
În conformitate cu Avizul 1/13 al Curții de Justiție a Uniunii Europene, declarațiile de acceptare în temeiul Convenției de la Haga din 1980 țin de competența externă exclusivă a Uniunii. |
(10) |
La 9 martie 2010, Maroc a depus instrumentul său de aderare la Convenția de la Haga din 1980. Convenția de la Haga din 1980 a intrat în vigoare în cazul Marocului la 1 iunie 2010. |
(11) |
Mai multe state membre au acceptat deja aderarea Marocului la Convenția de la Haga din 1980. O evaluare a situației din Maroc a condus la concluzia că acele state membre care încă nu au acceptat aderarea Marocului sunt în măsură să accepte, în interesul Uniunii, aderarea Marocului în conformitate cu Convenția de la Haga din 1980. |
(12) |
Prin urmare, statele membre care nu au acceptat încă aderarea Marocului ar trebui să fie autorizate să depună declarația de acceptare a aderării Marocului, în interesul Uniunii, în conformitate cu prezenta decizie. Regatul Belgiei, Republica Cehă, Republica Federală Germania, Republica Estonia, Irlanda, Republica Elenă, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Italiană, Republica Cipru, Republica Letonia, Republica Lituania, Ungaria, Malta, Regatul Țărilor de Jos, România, Republica Slovacă, Republica Finlanda și Regatul Suediei, care au acceptat deja aderarea Marocului la Convenția de la Haga din 1980, nu ar trebui să depună noi declarații de acceptare, deoarece declarațiile existente rămân valabile în temeiul dreptului internațional public. |
(13) |
Regatul Unit și Irlanda au obligații în temeiul Regulamentului (CE) nr. 2201/2003 și participă la adoptarea și la aplicarea prezentei decizii. |
(14) |
În conformitate cu articolele 1 și 2 din Protocolul nr. 22 privind poziția Danemarcei, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, Danemarca nu participă la adoptarea prezentei decizii, care nu este obligatorie pentru aceasta și nu i se aplică, |
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Statele membre care nu au făcut încă acest lucru sunt autorizate să accepte aderarea Marocului la Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii (denumită în continuare „Convenția de la Haga din 1980”), în interesul Uniunii.
(2) Statele membre menționate la alineatul (1) depun cel târziu până la 11 decembrie 2016 o declarație de acceptare a aderării Marocului la Convenția de la Haga din 1980, în interesul Uniunii, după cum urmează:
„[Denumirea completă a STATULUI MEMBRU] declară că acceptă aderarea Marocului la Convenția de la Haga din 25 octombrie 1980 asupra aspectelor civile ale răpirii internaționale de copii, în conformitate cu Decizia (UE) 2015/2357 a Consiliului.”
(3) Fiecare stat membru informează Consiliul și Comisia în legătură cu depunerea declarației sale de acceptare a aderării Marocului și transmite Comisiei textul declarației în termen de două luni de la depunerea acesteia.
Articolul 2
Statele membre care au depus declarația de acceptare a aderării Marocului la Convenția de la Haga din 1980 înainte de data adoptării prezentei decizii nu depun noi declarații.
Articolul 3
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 4
Prezenta decizie se adresează tuturor statelor membre, cu excepția Regatului Belgiei, Republicii Cehe, Regatului Danemarcei, Republicii Federale Germania, Republicii Estonia, Irlandei, Republicii Elene, Regatului Spaniei, Republicii Franceze, Republicii Italiene, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Ungariei, Maltei, Regatului Țărilor de Jos, României, Republicii Slovace, Republicii Finlanda și Regatului Suediei.
Adoptată la Bruxelles, 10 decembrie 2015.
Pentru Consiliu
Președintele
F. BAUSCH
(1) Avizul din 11 februarie 2015 (nepublicat încă în Jurnalul Oficial).
(2) Regulamentul (CE) nr. 2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competența, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1347/2000 (JO L 338, 23.12.2003, p. 1).