This document is an excerpt from the EUR-Lex website
Convenția privind asistența alimentară
Uniunea Europeană (UE) contribuie la satisfacerea nevoilor alimentare și nutriționale ale populațiilor celor mai vulnerabile din țările situate în afara UE. Această convenție sporește eficiența și eficacitatea coordonării acestei asistențe de către donatori la nivel global.
ACT
Decizia 2012/738/UE a Consiliului privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Convenției privind asistența alimentară.
SINTEZĂ
Despre ce este vorba?
Convenția privind asistența alimentară, cel mai recent dintr-o serie de acorduri multilaterale între donatori, vizează asigurarea unei asistențe alimentare și nutriționale adecvate și eficace pentru populațiile vulnerabile din țările eligibile, pe baza necesităților identificate.
Convenția are următoarele scopuri:
În conformitate cu politica umanitară de asistență alimentară a UE, convenția urmărește să îmbunătățească accesul populațiilor vulnerabile la alimente adecvate, sigure și nutritive și consumul unor astfel de alimente pe baza unei analize corecte a nevoilor.
Ce s-a modificat?
În baza convenției, părțile semnatare fac schimb de informații, cooperează și stabilesc legături unele cu altele. De asemenea, convenția servește drept forum de discuții, permițându-le semnatarilor să facă schimb de informații cu alte părți interesate pe anumite teme - de exemplu, concluziile desprinse în urma derulării unui anumit tip de program - pentru a asigura utilizarea cât mai eficace a resurselor.
Procedura: Fiecare parte acceptă să își asume un angajament anual în materie de asistență alimentară, exprimat ca valoare sau cantitate. Acest angajament trebuie să fie sub formă de donație ori de câte ori este posibil.
Se stipulează clar că asistența alimentară nu poate fi legată în niciun fel de exporturile comerciale de produse agricole sau de alte produse și servicii către țările beneficiare.
Contribuțiile pot fi furnizate:
Printre țările eligibile se numără:
Context: Uniunea Europeană este semnatară a Acordului internațional privind cerealele, care cuprinde 2 instrumente juridice distincte: Convenția privind comerțul cu cereale și Convenția privind asistența alimentară. Printre alte părți semnatare se numără SUA, Australia, Canada, Japonia și Elveția.
Definiție
(*) securitatea alimentară: la summitul mondial privind alimentația din 1996, securitatea alimentară a fost definită ca fiind „atunci când toți oamenii, în orice moment, au acces la alimente suficiente, sigure și nutritive pentru o viață sănătoasă și activă”.
REFERINȚE
Act |
Intrarea în vigoare |
Termen de transpunere în legislația statelor membre |
Jurnalul Oficial |
Decizia 2012/738 |
13.11.2012 |
- |
JO L 330, 30.11.2012 |
ACTE CONEXE
Decizia 2011/339/UE a Consiliului de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată de către Uniunea Europeană în cadrul Comitetului pentru ajutor alimentar cu privire la prelungirea valabilității Convenției privind ajutorul alimentar, 1999 .
Decizia 2010/316/UE a Consiliului de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată, în numele Uniunii Europene, în cadrul Comitetului pentru ajutor alimentar în ceea ce privește prelungirea Convenției privind ajutorul alimentar, 1999 .
Decizia 2011/224/UE a Consiliului de stabilire a poziției care urmează să fie adoptată de Uniunea Europeană, în cadrul Consiliului Internațional al Cerealelor, în ceea ce privește prelungirea Convenției privind comerțul cu cereale, 1995 .
Decizia 2000/421/CE a Consiliului privind încheierea Convenției privind ajutorul alimentar în numele Comunității Europene, 1999 .
Data ultimei actualizări: 10.03.2014