EUR-Lex Access to European Union law
This document is an excerpt from the EUR-Lex website
A new approach to technical harmonisation
O nouă abordare a armonizării tehnice
O nouă abordare a armonizării tehnice
This summary has been archived and will not be updated, because the summarised document is no longer in force or does not reflect the current situation.
O nouă abordare a armonizării tehnice
Această rezoluţie are ca obiectiv reformarea armonizării tehnice în Uniunea Europeană (UE) pe o nouă bază, limitându-se exclusiv la armonizarea cerinţelor esenţiale ale produselor şi aplicând „referinţa la standarde” şi principiul recunoaşterii reciproce, pentru a elimina obstacolele tehnice din calea liberei circulaţii a mărfurilor.
ACT
Council Resolution 85/C 136/01 of 7 May 1985 on a new approach to technical harmonization and standards (Rezoluţia 85/C 136/01 a Consiliului din 7 mai 1985 privind o nouă abordare în domeniul armonizării tehnice şi al standardizării).
SINTEZĂ
Obiectivul principal al acestei rezoluţii este dezvoltarea unei abordări de stabilire a normelor administrative generale aplicabile sectoarelor sau familiilor de produse, precum şi tipurilor de risc.
Această rezoluţie stabileşte un anumit număr de principii fundamentale pentru o politică europeană de standardizare:
Orientări generale ale noii abordări
Consiliul stabileşte patru principii fundamentale:
Pentru ca acest sistem să poată funcţiona, trebuie îndeplinite două condiţii:
Comisia acordă mandate de standardizare organismelor europene de standardizare. Acordurile între Comisie şi aceste organisme asigură executarea în conformitate cu orientările generale. În absenţa standardelor europene, standardele naţionale vor fi verificate printr-o procedură la nivel european, gestionată de Comisie, care este asistată de un comitet permanent alcătuit din responsabili ai administraţiilor naţionale. Sunt prevăzute proceduri de salvgardare care oferă autorităţilor naţionale posibilitatea de a contesta conformitatea unui produs sau calitatea unui standard.
Domeniul de aplicare al unei directive este definit de categoriile ample de produse sau/şi de tipurile de riscuri pe care aceasta le acoperă.
Schema unei directive „noua abordare”
Este necesar ca statele membre să asigure pe teritoriul lor siguranţa persoanelor, a animalelor domestice şi a bunurilor. Dispoziţiile care asigură această protecţie trebuie armonizate pentru a garanta libera circulaţie a mărfurilor, fără a scădea nivelurile existente de protecţie din statele membre.
Comitetul European pentru Standardizare (CEN) şi Comitetul European pentru Standardizare Electrotehnică (CENELEC) sunt organismele competente pentru adoptarea standardelor europene armonizate în domeniul de aplicare al directivei. Pentru sectoarele specifice de activitate industrială, pot fi implicate alte organisme europene competente în domeniul elaborării de specificaţii tehnice.
Definiţia gamei de produse acoperite şi natura riscurilor care trebuie evitate trebuie să asigure o abordare coerentă. Nu se exclude suprapunerea unor directive distincte referitoare la diferite tipuri de riscuri pentru aceeaşi categorie de produse.
Produsele acoperite printr-o directivă nu pot fi introduse pe piaţă decât dacă nu compromit siguranţa persoanelor, a animalelor domestice sau a bunurilor. Directivele prevăd ca regulă o armonizare totală, şi anume doar produsele conforme pot fi introduse pe piaţă.
Directiva trebuie să conţină o descriere a cerinţelor de siguranţă cu care trebuie să se conformeze toate produsele care intră în domeniul de aplicare al directivei. Aceasta trebuie să fie suficient de precisă pentru a permite, în transpunerea în legislaţia naţională, stabilirea obligaţiilor juridice.
Libera circulaţie a produsului în cauză este asigurată fără a se recurge la verificarea prealabilă a respectării cerinţelor esenţiale.
Statele membre consideră conforme produsele însoţite de unul dintre tipurile de atestare prevăzute de directivă, prin care declară conformitatea acestora fie cu standardele armonizate, fie, în absenţa standardelor armonizate, cu normele naţionale. În cazul în care un stat membru consideră că un standard armonizat nu îndeplineşte cerinţele esenţiale, Comisia sesizează Comitetul privind standardele şi regulile tehnice care comunică o opinie de urgenţă. În funcţie de această opinie, standardul poate fi menţinut, retras sau revizuit.
În cazul în care un stat membru ar constata că un produs riscă să compromită siguranţa persoanelor, a animalelor domestice sau a bunurilor, acesta ia toate măsurile corespunzătoare pentru a retrage de pe piaţă sau a interzice comercializarea produsului în cauză. Libera circulaţie a produsului poate fi restrânsă, chiar dacă acesta din urmă este însoţit de o atestare a conformităţii. În acest caz, statul membru informează Comisia cu privire la această măsură specificând motivele deciziei sale. Comisia consultă statele membre în cauză şi Comitetul permanent. Dacă acţiunea este considerată justificată, Comisia informează statele membre, care trebuie să interzică introducerea pe piaţă a produsului în cauză.
Mijloacele de atestare la care pot recurge profesioniştii sunt:
Organismele naţionale care pot elibera o marcă sau un certificat de conformitate sunt notificate de statul membru către Comisie şi către celelalte state membre. Acestea au obligaţia de a-şi efectua sarcinile în conformitate cu principiile şi practicile Organizaţiei Internaţionale pentru Standardizare (ISO) (EN) (FR). Statele membre au sarcina de a controla buna funcţionare a acestor organisme. Autorităţile naţionale au dreptul de a solicita producătorului să le furnizeze datele referitoare la verificările de siguranţă atunci când există îndoieli privind conformitatea cu cerinţele de siguranţă. Orice producător poate, în cazul unei contestaţii sau proceduri judiciare, să furnizeze, prin orice mijloc oportun, dovada conformităţii produsului.
Comitetul permanent pentru directivele sectoriale este alcătuit din reprezentanţii desemnaţi de către statele membre, asistaţi eventual de experţi sau de consilieri. Sarcinile comitetului au ca obiect aplicarea directivei. Comitetul oferă un forum pentru dezbaterea eventualelor obiecţii, însă nu este obligat să efectueze verificări detaliate ale întregului conţinut al standardelor.
Criterii pentru selectarea domeniilor pentru aplicarea „referinţei la standarde”:
ACTE CONEXE
Directiva 98/34/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din 22 iunie 1998 de stabilire a unei proceduri pentru furnizarea de informaţii în domeniul standardelor şi reglementărilor tehnice [Jurnalul Oficial L 204 din 21.7.1998].
Ultima actualizare: 13.07.2011