ISSN 1725-5201 |
||
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 66E |
|
![]() |
||
Izdevums latviešu valodā |
Informācija un paziņojumi |
52. sējums |
Paziņojums Nr. |
Saturs |
Lappuse |
|
Eiropas Parlaments2008.–2009. GADA SESIJA2008. gada 11.–13. marta sēdesPIEŅEMTIE TEKSTIŠīs sesijas sēžu protokoli ir publicēti OV C 113 E, 8.5.2008. |
|
|
||
|
Otrdiena, 2008. gada 11. marts |
|
2009/C 066E/01 |
||
2009/C 066E/02 |
||
|
Trešdiena, 2008. gada 12. marts |
|
2009/C 066E/03 |
||
2009/C 066E/04 |
||
2009/C 066E/05 |
||
|
Ceturtdiena, 2008. gada 13. marts |
|
2009/C 066E/06 |
||
2009/C 066E/07 |
||
2009/C 066E/08 |
||
2009/C 066E/09 |
||
2009/C 066E/10 |
||
2009/C 066E/11 |
Armēnija |
|
2009/C 066E/12 |
Krievija |
|
2009/C 066E/13 |
||
2009/C 066E/14 |
||
|
IETEIKUMI |
|
|
Ceturtdiena, 2008. gada 13. marts |
|
2009/C 066E/15 |
||
|
II Paziņojumi |
|
|
EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
|
|
Trešdiena, 2008. gada 12. marts |
|
2009/C 066E/16 |
||
|
III Sagatavošanā esoši tiesību akti |
|
|
Eiropas Parlaments |
|
|
Otrdiena, 2008. gada 11. marts |
|
2009/C 066E/17 |
||
2009/C 066E/18 |
||
2009/C 066E/19 |
||
2009/C 066E/20 |
||
2009/C 066E/21 |
||
2009/C 066E/22 |
||
2009/C 066E/23 |
||
2009/C 066E/24 |
||
2009/C 066E/25 |
||
2009/C 066E/26 |
||
2009/C 066E/27 |
||
2009/C 066E/28 |
||
2009/C 066E/29 |
||
2009/C 066E/30 |
||
|
Trešdiena, 2008. gada 12. marts |
|
2009/C 066E/31 |
||
2009/C 066E/32 |
||
2009/C 066E/33 |
||
|
Ceturtdiena, 2008. gada 13. marts |
|
2009/C 066E/34 |
||
2009/C 066E/35 |
||
* |
Apspriežu procedūra |
**I |
Sadarbības procedūra: pirmais lasījums |
**II |
Sadarbības procedūra: otrais lasījums |
*** |
Piekrišanas procedūra |
***I |
Koplēmuma procedūra: pirmais lasījums |
***II |
Koplēmuma procedūra: otrais lasījums |
***III |
Koplēmuma procedūra: trešais lasījums |
LV |
|
Eiropas Parlaments2008.–2009. GADA SESIJA2008. gada 11.–13. marta sēdesPIEŅEMTIE TEKSTIŠīs sesijas sēžu protokoli ir publicēti OV C 113 E, 8.5.2008.
Otrdiena, 2008. gada 11. marts
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/1 |
Ilgtspējīga transporta politika Eiropā
P6_TA(2008)0087
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta rzolūcija par ilgtspējīgu transporta politiku Eiropā, ņemot vērā Eiropas enerģētikas un vides politiku (2007/2147(INI))
(2009/C 66 E/01)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā prezidentvalsts secinājumus, kas publicēti pēc 2007. gada 8. un 9. marta Eiropadomes sanāksmes un attiecas uz Eiropas Padomes pieņemto “Eiropadomes Rīcības plānu (2007.–2009. gadam)” ar nosaukumu “Eiropas enerģētikas politika” (7224/1/07), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Kravu pārvadājumu loģistikas rīcības plāns” (COM(2007)0616), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam “Ceļā uz dzelzceļa tīklu, kurā prioritāte ir kravu pārvadājumiem” (COM(2007)0608), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Kravu pārvadājumu loģistikas rīcības plāns” (COM(2007)0607), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “ES kravu pārvadājumu programma — kravas pārvadājumu efektivitātes, integrācijas un ilgtspējības uzlabošana Eiropā” (COM(2007)0606), |
— |
ņemot vērā Komisijas Zaļo grāmatu “Ceļā uz jaunu pilsētu mobilitātes kultūru” (COM(2007)0551), |
— |
ņemot vērā Komisijas Zaļo grāmatu par tirgus instrumentu izmantošanu vides politikā un ar vidi saistītā politikā (COM(2007)0140), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Konkurētspējīgas autobūves nozares tiesiskais regulējums 21. gadsimtam — Komisijas nostāja attiecībā uz augsta līmeņa darba grupas CARS 21 nobeiguma ziņojumu — Ieguldījums ES stratēģijā izaugsmei un nodarbinātībai” (COM(2007)0022), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Rezultāti, kas gūti, pārskatot Kopienas stratēģiju pasažieru automobiļu un vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju samazināšanai” (COM(2007)0019), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Globālo klimata pārmaiņu ierobežošana līdz 2 grādiem pēc Celsija — Līdz 2020. gadam un pēc tam īstenojamie pasākumi” (COM(2007)0002), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Enerģētikas politika Eiropai” (COM(2007)0001), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Atjaunojamo enerģijas avotu ceļvedis — Atjaunojamie enerģijas avoti 21. gadsimtā: ilgtspējīgākas nākotnes veidošana” (COM(2006)0848), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Biodegvielu nozares progresa ziņojums — Ziņojums par sasniegumiem biodegvielu un citu atjaunojamo degvielu ražošanā un izmantošanā Eiropas Savienības dalībvalstīs” (COM(2006)0845), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Energoefektivitātes rīcības plāns — Potenciāla izmantošana” (COM(2006)0545), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Eiropas dinamisma saglabāšana — ilgtspējīga attīstība mūsu kontinentā Eiropas Komisijas 2001. gadā publicētās Transporta baltās grāmatas vidusposma pārskats” (COM(2006)0314), |
— |
ņemot vērā Parlamenta 2007. gada 24. oktobra rezolūciju par Kopienas stratēģiju pasažieru automobiļu un vieglo kravas automobiļu CO2 emisiju samazināšanai (1), |
— |
ņemot vērā Parlamenta 2007. gada 5. septembra rezolūciju par kravu pārvadājumu loģistiku Eiropā — ilgtspējīgas mobilitātes izšķirošais faktors (2), |
— |
ņemot vērā 2007. gada 12. jūlija rezolūciju par Eiropas dinamisma saglabāšanu – ilgtspējīga attīstība mūsu kontinentā (3), |
— |
ņemot vērā Parlamenta nostāju pirmajā lasījumā 2006. gada 5. septembrī attiecībā uz priekšlikumu Padomes direktīvai par nodokļiem, ar kuriem apliek vieglos automobiļus (4), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 17. jūnija Direktīvu 1999/62/EK par dažu infrastruktūru lietošanas maksas noteikšanu smagajiem kravas transportlīdzekļiem (5), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, |
— |
ņemot vērā Transporta un tūrisma komitejas ziņojumu un Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A6-0014/2008), |
A. |
tā kā ilgstpējīgai attīstībai, kas ir ES vispārējs mērķis, ir jāveicina pastāvīga dzīves kvalitātes uzlabošanās un planētas stāvokļa saglabāšana tagadējām un nākamajām paaudzēm; |
B. |
tā kā aptuveni trešdaļa no kopējā enerģijas patēriņa 25 ES dalībvalstīs ir saistīta ar transporta nozari, izņemot kuģniecību un cauruļvadus, un tā kā autoceļu transports, kas veido 83 % pārvadājumu, ir transporta veids, kurā enerģiju izmanto visvairāk; |
C. |
tā kā uz transporta nozari attiecas 70 % no kopējā degvielas pieprasījuma 25 ES dalībvalstīs; tā kā minētajā nozarē 97 % no enerģijas avotu apjoma ir fosilais kurināmais, 2 % — elektrība (kuras liela daļa ir saražota kodolelektrostacijās) un tikai 1 % — biodegviela; |
D. |
tā kā dažādu transporta veidu energoefektivitāte pēdējos gados ir būtiski palielinājusies un tas ir ļāvis ievērojami samazināt attiecīgos CO2 emisiju uz km rādītājus; tā kā šo uzlabojumu pozitīvo ietekmi aizēno aizvien pieaugošais pieprasījums transporta nozarē; |
E. |
tā kā tāpēc emisiju apmērs transporta nozarē kopumā turpina pieaugt: 2005. gadā vien transporta nozare radīja 24,1 % no kopējā siltumnīcefekta gāzu emisiju apjoma (CO2, CH4, N2O) 27 ES dalībvalstīs, un saskaņā ar Komisijas prognozēm nozares pieprasījums pēc enerģijas laika posmā līdz 2030. gadam palielināsies par vismaz 30 %; |
F. |
tā kā kaitīgās emisijas, ko rada autoceļu transports, tehnoloģisko jauninājumu un transportlīdzekļu ražotāju centienu dēļ ir mazinājušās; tā kā tas ir panākts, ieviešot katalītiskos neitralizatorus, smalko daļiņu filtrus un citas tehnoloģijas, kas ir palīdzējušas pēdējo 15 gadu laikā samazināt NOx un piesārņojošo daļiņu emisijas par 30–40 %; tā kā, lai gan ir panākti šādi uzlabojumi, CO2 emisiju samazināšanas mērķi, kuru pamatā ir transportlīdzekļu ražotāju brīvprātīga vienošanās, ir sasniegti tikai daļēji; |
G. |
tā kā pilsētu satiksme rada 40 % CO2 emisiju un 70 % citu piesārņojošu vielu emisiju no transportlīdzekļiem un tā kā autoceļu pārslogotība, kas galvenokārt koncentrēta lielajās pilsētās, rada izmaksas, kas ES pielīdzināmas apmēram 1 % IKP; |
H. |
tā kā 70 % no 2004. gadā apstiprinātajiem prioritārajiem Eiropas transporta tīkla projektiem attiecas uz dzelzceļa un jūras pārvadājumiem, kas ir atzīti par mazāk piesārņojošiem transporta veidiem, |
I. |
tā kā minētajos Eiropadomes prezidentvalsts secinājumos norādīts, ka ES stingri un vienprātīgi apņemas samazināt siltumnīcefekta gāzu emisiju apjomu vismaz par 20 % salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni, |
1. |
uzskata, ka mobilitāte ir viens no lielākajiem 20. gadsimta sasniegumiem un reizē arī problēmām un ka, attīstot ilgtspējīgu transporta nozari, būtu jāpanāk taisnīgs līdzsvars starp dažādām un bieži vien pretrunīgām interesēm, vienlaikus cenšoties līdzsvarot mobilitāti, kas ir viena no pilsoņu pamattiesībām, transporta nozares nozīmi ekonomikā un nodarbinātības jomā, atbildību par vides aizsardzību vietējā līmenī un pasaulē, kā arī pilsoņu tiesībām uz drošību, dzīves kvalitāti un veselību; |
2. |
uzsver, ka arī transporta nozarei ir jāpilda ES mērķi samazināt degvielas patēriņu un laikā līdz 2020. gadam vismaz par 20 % samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, salīdzinājumā ar 1990. gada līmeni; |
3. |
norāda uz transporta nozares nozīmi attiecībā uz nodarbinātību, izaugsmi un jauninājumiem un uzskata, ka droša, pieejama un garantēta nodarbinātība ir mūsu dzīvesveida neatņemama sastāvdaļa; tādēļ attiecībā uz prioritāti, kas jāpiešķir ilgtspējīgas mobilitātes prasībām no vides aizsardzības viedokļa, uzskata, ka pilsoņi, iespējams, atbalstīs pasākumus, kas ilgtermiņā garantē viņu mobilitāti (6); |
4. |
uzskata, ka, lai Eiropas transportu padarītu ilgtspējīgu enerģētikas un vides aizsardzības ziņā, ir jāapvieno savstarpēji sekmējošas un korektīvas politikas, tādējādi nodrošinot arvien lielāku to ieinteresēto personu iesaisti, kuras pārstāv transporta nozari, pārvaldes iestādes un pilsoņus; pauž pārliecību, ka tikai tad, ja pareizi apvienos attiecīgos pasākumus, būs iespējams novērst atsevišķu darbību negatīvo ietekmi un palīdzēt pārliecināt pilsoņus pieņemt noteiktas darbības; |
5. |
uzskata, ka šādi veidotai politikai būtu jāietver jo īpaši šādi elementi:
|
6. |
pastāv uz to, ka ES un dalībvalstīm jāstrādā pie galvenajiem sistēmas elementiem, t.i.,
|
7. |
uzsver, cik svarīga bija Alpu Konvencijas transporta protokola parakstīšana Padomē 2006. gada decembrī; uzsver, ka līdz ar šī protokola ratifikāciju Komisijai nekavējoties jāierosina konkrēti īstenošanas pasākumi, lai augsta riska kalnu apgabalos un blīvi apdzīvotos apgabalos sekmētu satiksmes ilgtspēju; |
8. |
joprojām uzskata, ka, lai veicinātu tādu transportlīdzekļu izmantošanu, kas patērē mazāk degvielas un rada mazāk emisiju, ir jāizmanto arī uz tirgu balstīti instrumenti, piemēram, nodokļu atvieglojumi, transportlīdzekļu akcīzes nodokļu reforma, ņemot vērā arī piesārņojošo vielu emisiju un degvielas patēriņa efektivitāti, kā arī stimuli pārtraukt izmantot transportlīdzekļus, kas rada lielu piesārņojumu, un to vietā iegādāties jaunus zemu emisiju transportlīdzekļus; uzskata, ka tie ir svarīgi pasākumi, kas ļautu arī transportlīdzekļu ražotājiem atgūt izmaksas saistībā ar atbilstības nodrošināšanu jaunā tiesiskā regulējuma prasībām; |
9. |
tāpēc pieprasa, lai Padome un dalībvalstis atbilstīgi 2007. gada 8. un 9. marta Eiropadomes sanāksmē paustajai apņēmībai
|
10. |
atbalsta Komisijas pausto Zaļajā grāmatā par tirgus instrumentu izmantošanu vides politikā un ar vidi saistītā politikā attiecībā uz iespēju izmantot saskaņošanas procedūru un pieredzes un labākās prakses apmaiņu, lai veicinātu pārvadājumu izmaksu sistēmu un vides nodokļu reformu dalībvalstīs, vienlaikus sekmējot to rūpīgāku kontroli; aicina Komisiju veikt pasākumus šā mērķa sasniegšanai; |
11. |
aicina Padomi un dalībvalstis palielināt ieguldījumus infrastruktūrā un automatizētās transporta sistēmās, jo īpaši,
|
12. |
pieprasa, lai Komisija vēlākais līdz 2008. gada jūnijam iesniedz visaptverošu, pārredzamu un vispārēji piemērojamu metodi, kā novērtēt visu transporta veidu ārējās izmaksas, kuras būtu jāizmanto par pamatu turpmākiem to maksu aprēķiniem, kas jāmaksā par infrastruktūras izmantošanu; atzīmē, ka saskaņā ar Eurovignette Direktīvu šis modelis jāīsteno, vienlaikus veicot analīzi par ārējo izmaksu internalizācijas ietekmi uz visiem transporta veidiem un izstrādājot stratēģiju pakāpeniskai šā modeļa attiecināšanai uz visiem transporta veidiem; papildus šajai iniciatīvai aicina Komisiju izstrādāt likumdošanas attiecīgus priekšlikumus un sākt ar priekšlikumu Eurovignette direktīvas pārskatīšanai; |
13. |
pauž pārliecību, ka problēmas saistībā ar pilsētu satiksmes pārslogotību, kas rada 40 % CO2 emisiju un 70 % citu piesārņojošu vielu emisiju no transportlīdzekļiem, ir jārisina efektīvāk, nepārkāpjot subsidiaritātes principu, īstenojot Eiropas mēroga sadarbību un saskaņošanas stratēģiju; |
14. |
aicina Komisiju un dalībvalstis analizēt, kādā veidā transporta infrastruktūra un tai piemērojamie tarifi ietekmē pilsētu attīstību un pieprasījumu pēc transporta pakalpojumiem nākotnē; |
15. |
uzskata, ka efektīvā pilsētu teritoriju mobilitātes politikā ir jāņem vērā personu, kā arī kravu pārvadājumi un tāpēc tās pamatā jābūt iespējami integrētākai pieejai, kurā apvienoti risinājumi, kas ir vispiemērotākie katrai atsevišķai problēmai; pauž pārliecību, ka pilsētu teritorijām ir ekonomiski pamatots potenciāls turpmāku pārmaiņu politiku izstrādei, sekmējot sabiedriskā transporta izmantošanu, iešanu kājām un riteņbraukšanu, kā arī jaunai pieejai attiecībā uz pilsētu loģistiku; uzskata, ka šajā sakarā ir svarīgi galveno uzmanību pievērst tehnoloģiskiem jauninājumiem (plašākai automatizētu transporta sistēmu izmantošanai), labākai esošās infrastruktūras izmantošanai, jo īpaši, izmantojot pieprasījuma pārvaldības pasākumus (maksu par pārlieku noslogotību un maksas ceļus), un, visbeidzot, jauniem veidiem, kā samazināt privāto automašīnu izmantošanu, piemēram, sekmējot automobiļu kopīgu izmantošanu un koplietojamu automobiļu izmantošanu, kā arī radot iespējas strādāt mājās; |
16. |
norāda, ka ilgtspējīgākas transporta nozares sekmēšanai ir svarīgi veikt mērenus pasākumus un ka pilsoņiem būtu jādod iespēja veikt transportlīdzekļu un braukšanas veida apzinātu izvēli; aicina nodrošināt labāku patērētāju informētību un aktīvākas izglītības un veicināšanas kampaņas, lai atbalstītu ilgtspējīgākus transportlīdzekļus un pārvadājumu veidus; |
17. |
uzskata, ka dzelzceļa pārvadājumiem, - tajos ir mazāks enerģijas patēriņš un zemāks CO2 emisiju apjoms, joprojām ir ievērojams neizmantotais potenciāls ne tikai attiecībā uz kravu pārvadājumu loģistiku, bet arī pasažieru pārvadājumiem īsos un vidēji garos maršrutos; |
18. |
aicina Komisiju, dalībvalstis un dzelzceļa nozari
|
19. |
uzskata, ka, lai gan aviokompānijas pēdējos desmit gados ir samazinājušas degvielas patēriņu par 1–2 % uz pasažieru pārvadājuma kilometru un ir ievērojami samazināts trokšņu līmenis, vispārējā civilās aviācijas ietekme uz vidi ir pastiprinājusies būtiska satiksmes pieauguma dēļ; tāpēc aicina
|
20. |
atzīst, ka informācija par gaisa satiksmes patiesajām izmaksām un pārskatāmība attiecībā uz aviobiļešu cenām ir ļoti svarīga gan pasažieru interesēs, gan godīgai konkurencei transporta nozarē, tāpēc atbalsta Komisijas turpmāku rīcību šajā jautājumā; |
21. |
atzīmē, ka aizvien palielinās arī kuģošanas radītās emisijas un iesaka
|
22. |
aicina Komisiju un dalībvalstis ieguldīt ostu iekārtu modernizācijā gan Eiropas Savienības jūras ostās, gan iekšējo ūdensceļu ostās, lai nodrošinātu preču un pasažieru ātru pārvietošanu no vienas transporta sistēmas un otru, tādējādi sekmējot enerģijas patēriņa samazināšanu transporta jomā; |
23. |
uzskata, ka ir ļoti svarīgi uzlabot loģistiku, slodzes koeficientus kravu pārvadājumos un vairākveidu pārvadājumos; tāpēc atbalsta iekšējā transporta tirgus pilnīgu izveidi un prasa, lai Komisija iespējami drīz rīkojas saistībā ar tās kravu pārvadājumu loģistikas rīcības plānu Eiropā, īpašu uzmanību pievēršot “zaļo koridoru” jēdziena attīstībai; |
24. |
aicina Komisiju un dalībvalstis vairāk ieguldīt pētniecībā transporta jomā, lai veicinātu tādu transporta tehnoloģiju izstrādi, kam ir augstāka energoefektivitāte un zemāks CO2 emisiju apjoms; aicina Komisiju, 2009. gadā veicot daudzgadu finanšu shēmas pārskatīšanu, ievērojami palielināt vispārējos finanšu piešķīrumus pētniecībai un attīstībai vides, enerģētikas un transporta jomā; |
25. |
pauž atbalstu Komisijas iniciatīvām, kas efektīvāk sasaista ilgtspējīgu transportu un tūrismu, piemēram, videi draudzīgu transportlīdzekļu izmantošana, kombinējot sabiedriskā transporta izmantošanu un pārvietošanos ar velosipēdu; |
26. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai un dalībvalstu valdībām un parlamentiem. |
(1) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0469.
(2) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0375.
(3) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0345.
(4) OV C 305 E, 14.12.2006., 85. lpp.
(5) OV L 187, 20.7.1999., 42. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/103/EK (OV L 363, 20.12.2006., 344. lpp.).
(6) Sk. “Attieksme pret jautājumiem, kas saistīti ar ES transporta politiku”, Eirobarometra pētījums Flash Nr. 206.b, ES transporta politika.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/6 |
Iedzīvotāju agrīna brīdināšana lielās ārkārtējās situācijās
P6_TA(2008)0088
Eiropas Parlamenta deklarācija par iedzīvotāju agrīno brīdināšanu lielās ārkārtējās situācijās
(2009/C 66 E/02)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Reglamenta 116. pantu, |
A. |
tā kā ir būtiski nenovēršamu vai paredzamu draudu ārkārtējās situācijās pastāvēt efektīvai iedzīvotāju agrīnai brīdināšanai (AB), lai mazinātu ciešanas un zaudēto cilvēku dzīvību skaitu, |
B. |
tā kā Parlaments atkārtoti ir pieprasījis izveidot AB un trauksmes sistēmas un to izveidošana jau ir paredzēta vairākos spēkā esošajos un gaidāmajos tiesību aktos, |
C. |
tā kā saistībā ar AB sistēmām iestādes tiek brīdinātas, izmantojot riska novēršanai (dabas katastrofu, tehnoloģisks, sociāls apdraudējums) atbilstošus reģionālos tīklus, un iedzīvotājus brīdina, izmantojot telekomunikāciju tīklus (radio, televīzija, sirēnas, mobilie tālruņi utt.), |
D. |
tā kā ES trūkst vispārējas, vienkāršas, daudzvalodīgas un efektīvas sistēmas, lai brīdinātu iedzīvotājus par nenovēršamiem vai paredzamiem draudiem, un tā kā šādas sistēmas ieviešana tiešā veidā ietekmē vairākas ES politikas jomas (telekomunikācija, vide, veselība, iekšējā drošība un civilā aizsardzība) un skar arī citas jomas (transports, enerģētika un tūrisms), |
E. |
tā kā ES būtu jāizveido šāda sistēma, lai veicinātu apdraudēto iedzīvotāju dzīvību glābšanas pasākumu īstenošanu un vienlaikus nodrošinātu atbilstīgu informatīvo un apmācības kampaņu rīkošanu, |
1. |
aicina dalībvalstis un Komisiju īstenot nepieciešamos pasākumus un izmantot resursus, lai visā Eiropas Savienībā izveidotu iedzīvotāju agrīnās brīdināšanas efektīvu sistēmu nenovēršamās vai paredzamās lielās ārkārtējās situācijās; |
2. |
aicina Komisiju iesniegt atbilstīgus tiesību aktu priekšlikumus, ņemot vērā jebkāda veida iespējamo apdraudējumu un ar to saistītās politikas jomas; |
3. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo deklarāciju kopā ar parakstītāju vārdiem Padomei un Komisijai. |
Parakstīja
Adamos Adamou, Vittorio Agnoletto, Vincenzo Aita, Gabriele Albertini, Alexander Alvaro, Jan Andersson, Georgs Andrejevs, Alfonso Andria, Laima Liucija Andrikienė, Roberta Angelilli, Alfredo Antoniozzi, Kader Arif, Stavros Arnaoutakis, Francisco Assis, Alexandru Athanasiu, Marie-Hélène Aubert, Jean-Pierre Audy, Margrete Auken, Liam Aylward, Peter Baco, Mariela Velichkova Baeva, Etelka Barsi-Pataky, Alessandro Battilocchio, Edit Bauer, Jean Marie Beaupuy, Christopher Beazley, Zsolt László Becsey, Angelika Beer, Ivo Belet, Irena Belohorská, Monika Beňová, Thijs Berman, Slavi Binev, Sebastian Valentin Bodu, Guy Bono, Mario Borghezio, Josep Borrell Fontelles, Umberto Bossi, Victor Boștinaru, Costas Botopoulos, Bernadette Bourzai, John Bowis, Sharon Bowles, Iles Braghetto, Hiltrud Breyer, Jan Březina, André Brie, Renato Brunetta, Kathalijne Maria Buitenweg, Wolfgang Bulfon, Udo Bullmann, Nicodim Bulzesc, Ieke van den Burg, Niels Busk, Cristian Silviu Bușoi, Philippe Busquin, Simon Busuttil, Jerzy Buzek, Marco Cappato, Marie-Arlette Carlotti, David Casa, Paulo Casaca, Michael Cashman, Carlo Casini, Françoise Castex, Giuseppe Castiglione, Pilar del Castillo Vera, Jorgo Chatzimarkakis, Giulietto Chiesa, Ole Christensen, Silvia Ciornei, Luigi Cocilovo, Carlos Coelho, Richard Corbett, Dorette Corbey, Giovanna Corda, Jean Louis Cottigny, Michael Cramer, Brian Crowley, Magor Imre Csibi, Marek Aleksander Czarnecki, Ryszard Czarnecki, Daniel Dăianu, Joseph Daul, Dragoș Florin David, Bairbre de Brún, Arūnas Degutis, Véronique De Keyser, Gianni De Michelis, Gérard Deprez, Marie-Hélène Descamps, Harlem Désir, Nirj Deva, Christine De Veyrac, Mia De Vits, Agustín Díaz de Mera García Consuegra, Giorgos Dimitrakopoulos, Valdis Dombrovskis, Beniamino Donnici, Bert Doorn, Brigitte Douay, Den Dover, Mojca Drčar Murko, Constantin Dumitriu, Michl Ebner, Edite Estrela, Harald Ettl, Göran Färm, Carlo Fatuzzo, Emanuel Jardim Fernandes, Anne Ferreira, Elisa Ferreira, Ilda Figueiredo, Věra Flasarová, Hélène Flautre, Alessandro Foglietta, Hanna Foltyn-Kubicka, Nicole Fontaine, Glyn Ford, Janelly Fourtou, Armando França, Ingo Friedrich, Sorin Frunzăverde, Urszula Gacek, Kinga Gál, Milan Gaľa, Iratxe García Pérez, Giuseppe Gargani, Patrick Gaubert, Jean-Paul Gauzès, Jas Gawronski, Evelyne Gebhardt, Eugenijus Gentvilas, Georgios Georgiou, Bronisław Geremek, Lidia Joanna Geringer de Oedenberg, Claire Gibault, Adam Gierek, Ioannis Gklavakis, Bogdan Golik, Bruno Gollnisch, Ana Maria Gomes, Donata Gottardi, Genowefa Grabowska, Louis Grech, Nathalie Griesbeck, Elly de Groen-Kouwenhoven, Mathieu Grosch, Françoise Grossetête, Lilli Gruber, Ignasi Guardans Cambó, Ambroise Guellec, Pedro Guerreiro, Umberto Guidoni, Cristina Gutiérrez-Cortines, Fiona Hall, David Hammerstein, Benoît Hamon, Gábor Harangozó, Marian Harkin, Rebecca Harms, Satu Hassi, Adeline Hazan, Anna Hedh, Erna Hennicot-Schoepges, Edit Herczog, Esther Herranz García, Jim Higgins, Ian Hudghton, Stephen Hughes, Alain Hutchinson, Jana Hybášková, Filiz Hakaeva Hyusmenova, Monica Maria Iacob-Ridzi, Mikel Irujo Amezaga, Marie Anne Isler Béguin, Lily Jacobs, Mieczysław Edmund Janowski, Lívia Járóka, Rumiana Jeleva, Anne E. Jensen, Pierre Jonckheer, Romana Jordan Cizelj, Madeleine Jouye de Grandmaison, Jelko Kacin, Filip Kaczmarek, Gisela Kallenbach, Sajjad Karim, Sylvia-Yvonne Kaufmann, Piia-Noora Kauppi, Metin Kazak, Tunne Kelam, Glenys Kinnock, Evgeni Kirilov, Ewa Klamt, Wolf Klinz, Dieter-Lebrecht Koch, Jaromír Kohlíček, Maria Eleni Koppa, Magda Kósáné Kovács, Miloš Koterec, Sergej Kozlík, Guntars Krasts, Rodi Kratsa-Tsagaropoulou, Ģirts Valdis Kristovskis, Wiesław Stefan Kuc, Jan Jerzy Kułakowski, Sepp Kusstatscher, André Laignel, Alain Lamassoure, Jean Lambert, Stavros Lambrinidis, Vytautas Landsbergis, Anne Laperrouze, Romano Maria La Russa, Stéphane Le Foll, Roselyne Lefrançois, Bernard Lehideux, Jean-Marie Le Pen, Marine Le Pen, Fernand Le Rachinel, Janusz Lewandowski, Bogusław Liberadzki, Marie-Noëlle Lienemann, Kartika Tamara Liotard, Alain Lipietz, Pia Elda Locatelli, Andrea Losco, Caroline Lucas, Sarah Ludford, Elizabeth Lynne, Marusya Ivanova Lyubcheva, Mary Lou McDonald, Edward McMillan-Scott, Jamila Madeira, Ramona Nicole Mănescu, Vladimír Maňka, Thomas Mann, Mario Mantovani, Marian-Jean Marinescu, Helmuth Markov, David Martin, Maria Matsouka, Mario Mauro, Manolis Mavrommatis, Manuel Medina Ortega, Erik Meijer, Íñigo Méndez de Vigo, Emilio Menéndez del Valle, Willy Meyer Pleite, Rosa Miguélez Ramos, Miroslav Mikolášik, Gay Mitchell, Nickolay Mladenov, Viktória Mohácsi, Javier Moreno Sánchez, Luisa Morgantini, Philippe Morillon, Elisabeth Morin, Roberto Musacchio, Cristiana Muscardini, Francesco Musotto, Alessandra Mussolini, Pasqualina Napoletano, Robert Navarro, Cătălin-Ioan Nechifor, Catherine Neris, Bill Newton Dunn, James Nicholson, Rareș-Lucian Niculescu, Ljudmila Novak, Raimon Obiols i Germà, Vural Öger, Cem Özdemir, Seán Ó Neachtain, Gérard Onesta, Janusz Onyszkiewicz, Dumitru Oprea, Josu Ortuondo Larrea, Csaba Őry, Siiri Oviir, Justas Vincas Paleckis, Marie Panayotopoulos-Cassiotou, Marco Pannella, Dimitrios Papadimoulis, Atanas Paparizov, Georgios Papastamkos, Neil Parish, Ioan Mircea Pașcu, Vincent Peillon, Alojz Peterle, Maria Petre, Tobias Pflüger, Willi Piecyk, Rihards Pīks, João de Deus Pinheiro, Józef Pinior, Gianni Pittella, Zita Pleštinská, Rovana Plumb, Guido Podestà, Anni Podimata, Zdzisław Zbigniew Podkański, Bernard Poignant, Adriana Poli Bortone, José Javier Pomés Ruiz, Mihaela Popa, Nicolae Vlad Popa, Bernd Posselt, Christa Prets, Pierre Pribetich, Vittorio Prodi, Jacek Protasiewicz, Luís Queiró, Bilyana Ilieva Raeva, Miloslav Ransdorf, Poul Nyrup Rasmussen, Vladimír Remek, Karin Resetarits, José Ribeiro e Castro, Teresa Riera Madurell, Frédérique Ries, Karin Riis-Jørgensen, Giovanni Rivera, Michel Rocard, Bogusław Rogalski, Luca Romagnoli, Raül Romeva i Rueda, Wojciech Roszkowski, Dagmar Roth-Behrendt, Libor Rouček, Martine Roure, Christian Rovsing, Heide Rühle, Leopold Józef Rutowicz, Eoin Ryan, Tokia Saïfi, Aloyzas Sakalas, Katrin Saks, María Isabel Salinas García, Antolín Sánchez Presedo, Manuel António dos Santos, Amalia Sartori, Jacek Saryusz-Wolski, Gilles Savary, Toomas Savi, Pierre Schapira, Margaritis Schinas, Olle Schmidt, Pál Schmitt, György Schöpflin, Inger Segelström, Adrian Severin, Brian Simpson, Kathy Sinnott, Csaba Sógor, Bogusław Sonik, Bart Staes, Grażyna Staniszewska, Margarita Starkevičiūtė, Petya Stavreva, Dirk Sterckx, Theodor Dumitru Stolojan, Dimitar Stoyanov, Daniel Strož, Alexander Stubb, Margie Sudre, László Surján, Gianluca Susta, Hannes Swoboda, József Szájer, Andrzej Jan Szejna, István Szent-Iványi, Antonio Tajani, Hannu Takkula, Andres Tarand, Salvatore Tatarella, Britta Thomsen, Marianne Thyssen, Radu Țîrle, Gary Titley, Patrizia Toia, László Tőkés, Ewa Tomaszewska, Jacques Toubon, Antonios Trakatellis, Catherine Trautmann, Kyriacos Triantaphyllides, Claude Turmes, Evangelia Tzampazi, Feleknas Uca, Vladimir Urutchev, Inese Vaidere, Nikolaos Vakalis, Adina-Ioana Vălean, Johan Van Hecke, Anne Van Lancker, Daniel Varela Suanzes-Carpegna, Ioannis Varvitsiotis, Ari Vatanen, Yannick Vaugrenard, Armando Veneto, Riccardo Ventre, Donato Tommaso Veraldi, Bernadette Vergnaud, Marcello Vernola, Alejo Vidal-Quadras, Kristian Vigenin, Cornelis Visser, Oldřich Vlasák, Dominique Vlasto, Johannes Voggenhuber, Sahra Wagenknecht, Diana Wallis, Henri Weber, Anders Wijkman, Iuliu Winkler, Janusz Wojciechowski, Corien Wortmann-Kool, Francis Wurtz, Anna Záborská, Zbigniew Zaleski, Stefano Zappalà, Tomáš Zatloukal, Tatjana Ždanoka, Dushana Zdravkova, Josef Zieleniec, Roberts Zīle, Gabriele Zimmer, Marian Zlotea, Jaroslav Zvěřina, Tadeusz Zwiefka
Trešdiena, 2008. gada 12. marts
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/9 |
KLP “veselības pārbaude”
P6_TA(2008)0093
Eiropas Parlamenta 2008. gada 12. marta rezolūcija par KLP “veselības pārbaudi” (2007/2195(INI))
(2009/C 66 E/03)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas 2007. gada 20. novembra paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam “Gatavojoties KLP reformas “veselības pārbaudei”” (COM (2007)0722), |
— |
ņemot vērā Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1782/2003, ar ko ievieš kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (1), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2007. gada 11. decembra nostāju par priekšlikumu Padomes regulai, lai grozītu Regulu (EK) Nr. 1782/2003 un Regulu (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (2), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2007. gada 25. oktobra rezolūciju par barības un pārtikas cenu pieaugumu (3), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2007. gada 26. septembra nostāju par priekšlikumu Padomes regulai, ar kuru izdara atkāpi no Regulas (EK) Nr. 1782/2003 attiecībā uz zemes atstāšanu atmatā 2008. gadā (4), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2007. gada 14. februāra nostāju par priekšlikumu Padomes Regulai, ar ko paredz noteikumus par brīvprātīgu modulāciju tiešajiem maksājumiem, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 1782/2003, kā arī groza Regulu (EK) Nr. 1290/2005 (5), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2005. gada 8. jūnija rezolūciju par paplašinātās Eiropas Savienības politikas uzdevumiem un budžeta līdzekļiem 2007.–2013. gadam (6), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Eiropadomes un Komisijas Iestāžu 2006. gada 17. maija nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (7) un jo īpaši tā I un III pielikumu, kā arī 3. un 9. deklarāciju, |
— |
ņemot vērā Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (8), |
— |
ņemot vērā 2004. gada 22. marta Padomes lēmumu, ar ko pielāgo Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un par pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā pēc kopējās lauksaimniecības politikas reformas (9), |
— |
ņemot vērā pilnvaras, ko Eiropadome Eiropas Komisijai piešķīrusi lauksaimniecības jautājumu risināšanai saskaņā ar Eiropadomes secinājumiem sagatavojot trešo PTO Ministru konferenci 1999. gada 26. oktobrī, |
— |
ņemot vērā EK līguma 33. panta 2. punktu, kuru bez grozījumiem iekļāva Lisabonas līgumā, |
— |
ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, |
— |
ņemot vērā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A6-0047/2008), |
A. |
tā kā lauksaimniecība kopā ar tai pakārtoto pārtikas rūpniecību ir viena no lielākajām ES ekonomikas nozarēm, tai ir izšķiroša loma, nodrošinot ES ar pārtiku un arī arvien svarīgāka loma, nostiprinot ES energoapgādes drošību; |
B. |
tā kā arī nākotnē būs vajadzīga ES kopējā lauksaimniecības politika (KLP), kas balstās uz Eiropas lauksaimniecības ekonomiskā, ekoloģiskā un sociālā modeļa, ar kuru garantē ilgtspēju un nodrošinātību ar pārtiku, tomēr tā kā ir jāturpina veiksmīgi uzsāktās reformas, tostarp arī turpmāk veicinot lauku attīstību; |
C. |
tā kā nākotnē KLP būs jāpalīdz pārvarēt pašreizējie kavēkļi jaunu cilvēku ienākšanai lauksaimniecībā, paaudžu maiņu nosakot par vienu no KLP prioritātēm; |
D. |
tā kā birokrātijas mazināšana lauksaimniecības nozarē, ieviešot pārredzamākus, vienkāršākus un vieglāk īstenojamus noteikumus, sekmēs gan mazākas izmaksas lauksaimniecības uzņēmumiem un ražotājiem, gan mazākus administratīvos izdevumus; |
E. |
tā kā īstenojot KLP, ir jāņem vērā lauksaimniecības un reģionālās struktūras lielās atšķirības un vienlaikus jāmeklē risinājumi jauniem uzdevumiem, piemēram, klimata pārmaiņas, augsnes un ūdeņu aizsardzība, pastiprināta iekļaušanās pasaules tirgū vai biomasas, izejvielu un atjaunojamās enerģijas nodrošināšana; tā kā nesen Lisabonas līgumā apstiprināts, ka KLP ir vajadzīgi pietiekami resursi un ir jāsaglabā tās sākotnējie uzdevumi, proti, kvalitatīvu un veselīgu pārtikas produktu ražošana tādā daudzumā, lai par pieņemamām cenām nodrošinātu visus Eiropas iedzīvotājus, bet lauksaimniekiem ļautu uzturēt viņu ienākumu līmeni; |
F. |
tā kā turpmāk jebkādā veidā grozot KLP, ir jāņem vērā jaunattīstības valstu, un jo sevišķi vismazāk attīstīto valstu īpašā situācija, un jāizvairās apdraudēt lauksaimniecības produktu ražošanu un tirdzniecību šajās valstīs; |
G. |
tā kā kopš 1992. trīs reizes fundamentāli un kopumā veiksmīgi ir mainīta tiešo maksājumu sistēma un kopš 2004. gada mainīta visu svarīgāko tirgu organizācija, izņemot piena nozarē; |
H. |
tā kā visām attīstītajām valstīm ir sava lauksaimniecības politika, tā kā jaunie apstākļi, tostarp pasaules iedzīvotāju skaita pieaugums, klimata pārmaiņas, pieaugošais enerģijas pieprasījums, atteikšanās no cenu atbalsta un pastiprināta iekļaušanās pasaules tirgus apritē, no vienas puses, izraisīs lauksaimniecības produktu tirgus cenu palielināšanos Eiropas Savienībā un, no otras puses, radīs ievērojami lielākas ražas svārstības un cenu nepastāvību, un tāpēc vairāk nekā jebkad ir jāturpina īstenot kopēja lauksaimniecības politika; |
I. |
tā kā nodrošinātība ar pārtikas piegādi (gan kvantitatīvā, gan kvalitatīva nozīmē) arī turpmāk būs viens no svarīgākajiem KLP uzdevumiem līdztekus ekosistēmu aizsardzībai, jo bez tās nav iedomājama saprātīga, ilgtspējīga ražošana un zemes izmantošanas optimizācija ES; |
J. |
tā kā ES ir centusies ievērojami samazināt lauksaimniecības izdevumu daļu kopējā budžetā, un tā ir kritusies no teju 80 % septiņdesmitajos gados līdz 33 % pašreizējā finanšu plāna beigu posmā, kaut kopējā lauksaimniecībai atvēlētā platība kopš 2003. gada ir palielinājusies par 37 % sakarā ar jauno dalībvalstu pievienošanos; |
K. |
tā kā valstu un valdību vadītāji augstākā līmeņa sanāksmē Berlīnē deva solījumu garantēt kopējos izdevumus KLP pirmajam pīlāram līdz 2013. gadam; |
L. |
tā kā 2004. gada Pievienošanās aktā paredzētas atkāpes no dažu KLP noteikumu piemērošanas jaunajās dalībvalstīs, lai kompensētu tiešo maksājumu zemāku līmeni; |
M. |
tā kā noteiktos reģionos nav alternatīvas dažiem tradicionālās lauksaimniecības ražošanas veidiem, kuri šajos reģionos bieži vien ir svarīgākā lauksaimniecības darbība, un tāpēc tie svarīgu vides un reģionālās politikas iemeslu dēļ ir jāsaglabā un jāatbalsta jebkurā gadījumā, lai uzturētu ekonomiskās un sociālās struktūras; jo īpaši jāņem vērā KLP loma tā sauktajos konverģences reģionos, kur lauksaimniecība un lopkopība ir ekonomikas attīstības un darba vietu radīšanas svarīgākais instruments; |
N. |
tā kā ES lauksaimniekiem ir jāgarantē stabilitāte, lai negrautu viņu cerības un ieguldījumus, un dažās nozarēs ir jāsaglabā reglamentējoši noteikumi, lai varētu veikt vidēja un ilga termiņa plānošanu; |
O. |
tā kā ES likumdevējiem ir jānovērš ES lauksaimnieku un lopkopju diskriminācija gan pašā ES, gan iepretim konkurentiem no trešām valstīm vai jāizmanto piemēroti instrumenti, lai ES lauksaimniekiem un lopkopjiem garantētu iespēju vienlīdzību (līdzvērtīgi konkurences apstākļi); tā kā jo īpaši jāpanāk, lai ikviens lauksaimniecības produktu eksportētājs uz ES ievērotu tos pašus kvalitātes, veselības, vides, dzīvnieku labturības un citus standartus, kādus izvirza ES lauksaimniekiem; |
P. |
ņemot vērā EK līguma 33. pantā minētos KLP mērķus un to, ka pēc Lisabonas līguma pilnīgas ratifikācijas visi svarīgākie KLP juridiskie un budžeta lēmumi būs jāapstiprina Eiropas Parlamentā; |
Q. |
tā kā svarīgākais uzdevums ir garantēt ES iedzīvotāju nodrošinātību ar pārtiku, un tā kā to vislabāk var panākt, apvienojot atbalstu pārtikas ražošanai ES ar importu atbilstoši PTO noteikumiem; šāda nodrošinātība ar pārtiku ir atkarīga arī no ES ieguldījuma pasaules krājumu palielināšanā (tie šobrīd ir ļoti zemi), ļaujot ES ne tikai aizsargāt sevi no pārtikas trūkuma, bet arī uzņemties atbildību par pārtikas piegāžu drošību pasaules mērogā; |
R. |
tā kā ir daudz detalizētāk jānovērtē tirgus attīstības virzieni un to ietekme un iekšējo tirgu, ņemot vērā starptautisko stāvokli attiecībā uz izejvielu ražošanu un cenām; |
Ievads
1. |
Prasa saglabāt ilgtspējīgas, konkurētspējīgas un daudzpusīgas lauksaimniecības koncepciju, kurā tiktu ņemtas vērā katras nozares un ražošanas jomas īpašās iezīmes, un kuras svarīgākais uzdevums ir apgādāt iedzīvotājus ar veselīgiem un drošiem pārtikas produktiem pietiekamā daudzumā un par patērētājiem pieņemamām cenām; |
2. |
Uzskata, ka 2003. gada KLP reformas būtībā bija ļoti veiksmīgas, jo tās ievērojami veicināja KLP pārredzamību un efektivitāti, kā arī ievērojami stiprināja lauksaimnieku personīgo atbildību un orientēšanos uz tirgu, un uzskata, ka šis process ir jāturpina, pamatojoties uz 2002. gada decembrī valstu un valdību vadītāju doto solījumu līdz 2013. gadam nodrošināt lauksaimniecības pirmā pīlāra finansēšanu pilnā apjomā; norāda, ka ir jāturpina ievērojami vienkāršot KLP pārvaldi, kā arī daudzas lauksaimniekus ietekmējošas ES direktīvas un regulas, lai atvieglinātu viņu darbu; tomēr nedrīkst pieļaut, ka šīs vienkāršošanas dēļ KLP atkal nonāktu dalībvalstu pārziņā vai arī ES lauksaimniekiem sniegtās palīdzības apjoms būtiski samazinātos; |
3. |
Uzskata, ka no politiskā viedokļa nebūtu vēlams atteikties no jebkāda KTO regulējuma, jo pašlaik Eiropas un pasaules akcijas ir nokritušās līdz ļoti zemam līmenim, kas nelabvēlīgi ietekmē patērētāju pirktspēju un lauksaimnieku ienākumus, vienlaicīgi veicinot spekulāciju; uzsver, ka turklāt ir vajadzīgi instrumenti, lai novērstu iespējamu ekonomikas lejupslīdi un draudus, ko rada gadījumi sabiedrības veselības jomā vai arvien biežākas dabas katastrofas, kas saistītas ar klimata pārmaiņām; |
4. |
Tāpēc atzinīgi vērtē ar iepriekšminēto Komisijas paziņojumu par kopējās lauksaimniecības politikas “veselības pārbaudi” saistīto tehnisko pielāgošanu, kuras mērķis ir nodrošināt, lai tiktu īstenota 2003. gada reforma, un prasa Komisijai KLP iekļaut ekonomiskās stabilitātes pamatprincipu; |
5. |
Prasa Komisijai ņemt vērā turpmāko reformu nepieciešamību un veikt pētījumu par KLP izmaksām un ieguvumiem saistībā ar pārtikas piegādes drošību, apgādes pašpietiekamību un lauku kopienu saglabāšanu, prasa Komisijai veikt analīzi par iespējamām izmaksām patērētājiem saistībā ar arvien lielākām pārtikas cenām, ko izraisa augošais pieprasījums pasaulē salīdzinājumā ar tām izmaksām, ko šobrīd sabiedrībai rada lauksaimniecības politika; |
6. |
Uzskata, ka ES uzdevums PTO sarunās ir tikt galā ar nākotnes ierobežojumiem tādā veidā, lai maksimāli nodrošinātu pašmāju labklājību, uzsver, ka ES ir veiksmīgi jāizmanto iespējamais elastīgums, piemēram, saistībā ar “paaugstināta riska ražojumiem”, uzsver, ka ikviens PTO līgums par lauksaimniecību jāsaista ar prasību panākt vienošanos par intelektuālo īpašumu attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādi un atzīt ar tirdzniecību nesaistītus jautājumus par importa kritērijiem; |
7. |
Aicina Komisiju saistībā ar pašreizējām PTO sarunām ņemt vērā lauksaimnieciskās ražošanas īpatnības, jo tā ir pārtikas ražošanas nozare un teritoriālā līdzsvara struktūrelements, kā arī vides saglabāšanu un pārtikas nekaitīguma pienācīga kvantitatīvā un kvalitatīvā līmeņa nodrošināšanu; |
8. |
Tomēr uzskata, ka ES rīcībā arī nākotnē ir jābūt pietiekamiem instrumentiem, lai varētu īstenot drošības pasākumus tirgus un piegādes krīžu novēršanai lauksaimniecības un veselības aprūpes nozarēs nākotnē; |
9. |
Uzsver, cik svarīgi ir efektīvā veidā un ar piemērotiem līdzekļiem (finanšu un citiem) panākt lauksaimniecības ražošanas, vides un lauku dzīvesveida funkciju atzīšanu; |
10. |
Principā atbalsta to, ka KLP iekļauj vispārējos mērķus, jo īpaši tādus kā nodrošinātība ar pārtiku, teritoriālā kohēzija, patērētāju, vides, klimata un dzīvnieku aizsardzība, kā arī atjaunojamā enerģija un bioloģiskā daudzveidība; tomēr norāda, ka tam jāveido daļa no ilgtspējīgas attīstības politikas, kurā tiktu apvienots ekonomiskais sniegums, dabas vides un resursu saglabāšana, vietējā attīstība un sociālais taisnīgums; tomēr uzsver, ka valstu un valdību vadītāji ir apstiprinājuši KLP mērķus, saglabājot EK līguma 33. panta būtību arī 2007. gada 13. decembrī parakstītajā Lisabonas līgumā; |
11. |
Uzsver, ka vispārējo mērķu integrācija KLP nedrīkstētu likt apšaubīt tādu lauksaimniecības un lopkopības produktu ražošanu ES kalnainos, problemātiskos un attālos apgabalos, kā arī uz salām, kas ir balstīta uz ekstensīvām ražošanas sistēmām, galvenokārt ražo vietējām vajadzībām, taču pārdod lauksaimniecības un lopkopības produkciju arī dalībvalstu tirgos; |
12. |
Uzskata, ka ja ES ieviesīs stingrākas prasības ES lauksaimniekiem un ražotājiem, tai jānodrošina, lai šādas prasības ievērotu arī ikviens lauksaimniecības produktu eksportētājs uz ES, un ka Eiropas Savienībai jācenšas panākt iepriekš minēto vispārējo mērķu iekļaušana PTO sarunās; |
13. |
Noraida samazināšanu attiecībā uz pirmā pīlāra kopējo budžetu laika posmam līdz 2013. gadam un norāda, ka lauksaimniecības un lopkopības tirgus strauju pārmaiņu un reformu īstenošanas laikā lauksaimniekiem ir nepieciešama uzticamība; drošība un jo īpaši 2003. gadā pieņemto lēmumu ievērošana; |
14. |
Noraida jebkādu ar lauksaimniecības uzņēmuma lielumu un tiesisko statusu saistītu diskrimināciju attiecībā uz tiešajiem maksājumiem, taču vienlaikus atzīst, ka visa ar pirmo pīlāru saistītā palīdzība jāsniedz saistībā ar holistisko novērtējumu par tās ietekmi uz sociālo un reģionālo kohēziju, nodarbinātību, vidi, konkurētspēju un jauninājumiem; |
15. |
Prasa sniegt palīdzību tikai tiem lauksaimniekiem, kuri aktīvi iesaistīti lauksaimniecības darbībā; |
16. |
Uzsver, ka iepriekšminētajā Komisijas paziņojumā pārāk maza uzmanība pievērsta divpadsmit jauno dalībvalstu lauksaimniecības nozares problēmām, vajadzībām un uzdevumiem, mudina tās ņemt vērā turpmāko reformu gaitā un apsvērt arī iespēju papildu mērķfinansējumam restrukturizācijai un modernizācijai; |
Tiešie maksājumi
17. |
Uzskata, ka tiešie maksājumi arī turpmāk ir noteikti vajadzīgi, lai ne tikai garantētu pamatienākumus tirgus traucējumu gadījumā, bet arī lai nodrošinātu lauksaimniekus ar sabiedriskām precēm un lai līdzsvarotu Eiropas vides, pārtikas nekaitīguma un nodrošinātības, izsekojamības, dzīvnieku labturības un sociālos standartus, kas starptautiskā salīdzinājumā ir ļoti augsti; |
18. |
Tomēr norāda, ka maksājumu līmenis ne vienmēr šķiet līdzsvarā ar attiecīgo lauksaimnieku centieniem panākt atbilstību, jo maksājumi lielā mērā ir atkarīgi no izdevumiem iepriekšējā laika periodā; |
19. |
Tāpēc prasa Komisijai sagatavot ziņojumu, kurā tiktu novērtēti lauksaimnieku papildu izdevumi, nodrošinot atbilstību vispārējiem standartiem vides, dzīvnieku labturības un pārtikas nekaitīguma ziņā salīdzinājumā ar to galvenajiem pasaules tirgus konkurentiem; ziņojumā šie izdevumi arī jāsalīdzina ar lauksaimnieku saņemto tiešo maksājumu patieso līmeni; ziņojumam jābūt pietiekami detalizētam attiecībā uz dažādiem lauksaimnieku veidiem dažādās dalībvalstīs; ziņojums jāpublicē vēl pirms sākusies lēmumu pieņemšanas procedūra par kopējo lauksaimniecības politiku pēc 2013. gada; |
20. |
Atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu ļaut dalībvalstīm uz brīvprātības pamatiem elastīgāk īstenot tiešo maksājumu atsaistīšanu no vēsturiskās atskaites modeļa un ieviest vienotāku sistēmu, un aicina Komisiju papildus likumdošanas priekšlikumam izklāstīt, vai, ņemot vērā pozitīvo pieredzi dalībvalstīs, jau līdz 2013. gadam ir iespējama brīvprātīga paātrināta pāreja uz atsaistīto maksājumu vienotu reģionālo vai valsts likmi, kas noteikta atbilstīgi platībai; atzīmē tomēr tās dalībvalstis, kurās īstenota uz vēsturiskiem maksājumiem balstīta pilnīga (vai daļēja) atsaiste, var izlemt saglabāt šo kārtību līdz 2013. gadam; prasa Komisijai veikt pētījumu par iespējamo ietekmi, kāda būtu piemaksām atkarībā no platības, jo īpaši ņemot vērā lauku saimniecības ar lielu lauksaimniecības dzīvnieku blīvumu, bet salīdzinoši nelielu platību; |
21. |
Uzsver, ka izvēloties pārejas vai reģionālo modeli, jāņem vērā problēmas, ko rada īpašā tiesību situācija lopkopībā, piemēram, dažiem lopkopības uzņēmumiem lauksaimniecības zemes vai nu nav nemaz, vai arī tās ir ļoti maz, kā arī daudzos ES reģionos ekstensīvai lopkopībai raksturīga tādu ganību izmantošana, kas ir sabiedriskā īpašumā un pieder pašvaldībām, kopienām vai valsts struktūrām; |
22. |
Uzskata, ka daudzi lēmumi un īstenošanas noteikumi ir nevajadzīgi stingri un sarežģīti, jo uz arvien vairāk nozarēm attiecas noteikumi par vienoto maksājumu shēmu (SPS) un ir gūta pieredze, īstenojot šo režīmu, tāpēc šķiet lietderīgi pārskatīt noteikumus, to darbības jomu un piemērotu pārvaldības praksi tajās dalībvalstīs un nozarēs, kuras to vēlas; |
23. |
Uzskata, ka tiešo maksājumu atsaiste kopumā veicinājusi sekmīgu ES lauksaimniecības orientēšanos uz tirgu, ņemot vērā lielāku ietekmi uz ienākumiem un lauksaimnieku lielāku brīvību lēmumu pieņemšanā, kā arī ar to saistīto KLP vienkāršošanu; un aicina Komisiju veicināt atsaistīšanas politiku, ja vien tas neizraisa būtiskus sociālekonomiskus un/vai vides traucējumus noteiktos reģionos, jo īpaši mazāk attīstītos reģionos; tomēr norāda, ka jāsagatavo papildu ietekmes novērtējumi, lai visaptveroši novērtētu, kā atsaiste ietekmē noteiktus reģionus, ražošanu un zemes tirgu; |
24. |
Uzskata, ka vispārēja tiešā atbalsta atsaiste no lauksaimniecības ražošanas ilgtermiņā var samazināt ES lauksaimniecības negatīvo ietekmi uz vidi, ja tiek sniegts pastiprināts atbalsts lauku attīstības ilgtspējīgām metodēm; |
25. |
Norāda, ka jebkāda turpmāka atsaiste veicama tikai pēc tam, kad rūpīgi apsvērti tās iespējamie rezultāti, tostarp līdzsvars starp dažādām lauksaimniecības nozarēm, arvien pieaugošie apdraudējumi, ko rada monokultūras, un apdraudējumi darbietilpīgām lauksaimniecības nozarēm; |
26. |
Atzīst, ka nav salīdzināma situācija saistībā ar dzīvnieku skaitam atbilstīgi noteiktajām piemaksām, tostarp piemaksām par pienu, jo jāņem vērā nopietnie tirgus traucējumi, kurus citstarp radījis lopbarības cenu pieaugums, kam ir lielāka ietekme uz noteiktām ES lietotām lopkopības ražošanas sistēmām; |
27. |
Uzskata, ka atbilstīgi dzīvnieku skaitam noteikto likmju pilnīga atsaiste noteiktos reģionos, piemēram, kalnu apgabalos un citos īpašos reģionos (salas, sausi un mitri, kā arī nomaļi apgabali), kur relatīvi darbietilpīgā lopkopība ir vienīgā alternatīva, var radīt ievērojamus sociālus, ekonomiskus un vides traucējumus, kas ir pretrunā līgumā noteiktajiem mērķiem; ja notiek (daļēja) atsaiste, prasa maksājumu tiesību piešķiršanā izmantot precīzus uzziņu datus; |
28. |
tomēr uzskata, ka ar to vien nebūs pietiekami; tāpēc atzinīgi vērtē paredzētos grozījumus Regulas (EK) 1782/2003 69. pantā (turpmāk — 69. pantā) kā pirmo soli pareizā virzienā; tomēr norāda, ka šo instrumentu nedrīkst izmantot kā slēptu veidu, lai ieviestu brīvprātīgu modulāciju un divkāršu otrā pīlāra stiprināšanu, turklāt šis instruments nedrīkst sekmēt KLP nonākšanu dalībvalstu pārziņā un cik iespējams ir jāievēro līdzvērtīgi konkurences apstākļi starp dalībvalstīm; |
29. |
Tomēr uzskata, ka ar to vien nebūs pietiekami, tāpēc atzinīgi vērtē paredzētos grozījumus Regulas (EK) 1782/2003 69. pantā (turpmāk — 69. pantā) kā pirmo soli pareizā virzienā; tomēr norāda, ka šo instrumentu nedrīkst izmantot kā slēptu veidu, lai ieviestu brīvprātīgu modulāciju un divkāršu otrā pīlāra stiprināšanu, turklāt cik iespējams ir jāievēro līdzvērtīgi konkurences apstākļi starp dalībvalstīm; |
30. |
Prasa saskaņā ar 69. pantu noteiktās apropriācijas piešķirt galvenokārt teritoriālās vienotības un atsevišķu nozaru nostiprināšanas pasākumiem, jo īpaši tādiem, ko īsteno, lai nepieļautu lauksaimnieciskās ražošanas un it sevišķi lopkopības pārtraukšanu apgabalos, kur tas varētu radīt nopietnu kaitējumu dabai, lauku ainavai vai reģionālai attīstībai (jo īpaši kalnu apgabalos, palienēs vai apgabalos, kur ir ūdens trūkums, kā arī citos īpaši problemātiskos apgabalos un pļavās ļoti ekstremālās vietās), vai pasākumiem, ko īsteno, lai pārstrukturētu un veicinātu lauksaimniecības svarīgās nozares (piemēram, piena un gaļas lopkopība, aitkopība), un lai īstenotu līdz šim otrajā pīlārā neiekļautus platībatkarīgus vides aizsardzības pasākumus (piem., bioloģiskā lauksaimniecība), kā arī riska pārvaldības sistēmai; |
31. |
Uzskata, ka, ņemot vēra ietekmes novērtējuma rezultātus un uz brīvprātības pamata, pārskatītais 69. pants varētu attiekties uz līdz pat 12 % no tiešajiem maksājumiem katrā dalībvalstī; |
32. |
Prasa Komisijai iesniegt priekšlikumus par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz 69. panta piemērošanu dalībvalstīs, lai cik iespējams novērstu tirdzniecības barjeras un konkurences izkropļošanu, nepieciešamības gadījumā šos noteikumus iekļaujot kopīgā tirgus organizācijā; tāpat aicina ziņot Komisijai par visiem pasākumiem saistībā ar 69. panta piemērošanu; visbeidzot prasa Komisijai izstrādāt ietekmes analīzi, kas jāpievieno tās likumdošanas priekšlikumam; |
33. |
Uzskata, ka atsevišķu nozaru stiprināšanas pasākumi ilgtermiņā ir jāfinansē atbilstoši pirmajam pīlāram, tāpēc uzskata, ka Komisijai nopietni jāizvērtē pārskatītā 69. panta īstenošanas rezultāti, lai varētu sagatavot reformu laikam pēc 2013. gada; |
34. |
Aicina Komisiju līdz 2010. gada 30. jūnijam iesniegt ziņojumu ar visaptverošu izklāstu par to, kā Eiropā var ilglaicīgi nodrošināt laukaugu audzēšanu un drošu piegādi lopkopības vajadzībām, ņemot vērā dažādās ražošanas sistēmas ES, daudzfunkcionalitāti un reģionālos aspektus (kalnu rajoni, problemātiskie apgabali un nelielas salas); uzskata, ka ziņojumā ir jārisina jautājums arī par to, kā KLP mērķus, tostarp ilgtspējas un sociālajā jomā, var īstenot efektīvākā un mērķtiecīgākā veidā ar atsaistītiem netiešiem maksājumiem, piemēram, maksājumiem par ekstensīvām pļavām, ganībām, īpašiem maksājumiem piena un gaļas nozarē, piemaksām par dzīvnieku novietnēm, kas būvētas un aprīkotas atbilstoši mūsdienu dzīvnieku labturības un vides standartiem, vai arī īpašiem instrumentiem krīžu pārvaldībai; uzsver, ka ziņojumā ir jāatbild uz jautājumu vai un cik lielā apjomā saistībā ar intensīvas lopkopības reģionu vajadzībām arī pēc 2013. gada būs jāsaglabā atbilstīgi dzīvnieku skaitam noteiktās piemaksas vai arī tādi risinājumi, kas līdzīgi Regulas (EK) Nr.1782/2003 47. līdz 50. pantā noteiktajiem; |
35. |
Iesaka tām jaunajām dalībvalstīm, kuras to vēlas, līdz 2013. gadam ļaut izmantot vienoto platībmaksājumu shēmu (SAPS) un prasa Komisijai pārbaudīt, vai SAPS pielietošanu nevar vēl vairāk vienkāršot, mainot noteikumus par tām platībām, attiecībā uz kurām ir tiesības pretendēt uz atbalstu; |
36. |
Uzskata, ka visas KLP īstenošanai paredzētas budžeta apropriācijas, kas ietaupītas vai nav izmantotas, ir jāizlieto saskaņā ar KLP; |
37. |
Uzskata, ka tiešie maksājumi būs vajadzīgi arī pēc 2013. gada, taču tie jāpamato ar jauniem objektīviem kritērijiem, jo īpaši ar lauku uzņēmumu radītās tiešās nodarbinātības apjomu, vai arī vairāk jāattīsta kā maksājums par zemes pārvaldību vai atlīdzība par noteiktiem vispārējas nozīmes pakalpojumiem vai atbilstību īpašiem kritērijiem, tostarp dzīvnieku labturības standartiem, turklāt jāpārbauda arī, cik pamatotas ir ievērojamās atšķirības starp platībmaksājumiem dažādās Eiropas vietās un tas, cik atbilstīga ir dažāda veida finansējuma izmantošana otra pīlāra vajadzībām; prasa Komisijai ierosināt atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka pilna apjoma tiešos maksājumus saņem tikai tās personas un uzņēmumi, kuri patiešām nodarbojas ar lauksaimniecību; |
Vienkāršošana, savstarpējā atbilstība un orientēšanās uz tirgu
38. |
Atbalsta to, ka pēc atbilstoša pārejas perioda vienotā platībmaksājuma shēmā pakāpeniski iekļauj mazākas un pārvaldības ziņā darbietilpīgas maksājumu sistēmas, kas saistītas ar ražošanu (žāvēta rupjā lopbarība, kaņepes, lini, kartupeļu ciete), ja vien tas neizraisa būtiskus sociālekonomiskus un/vai vides traucējumus noteiktos reģionos; ja tas ir nepieciešams reģionālpolitisku iemeslu dēļ, tad saskaņā ar 69. pantu ir jāparedz papildu pasākumi; prasa Komisijai veikt individuālu analīzi par ekonomisko un reģionālo ietekmi, kurā izvērtē risinājuma atbilstību un nosaka grafiku tā īstenošanai, uzsver, ka atsaiste nedrīkst apdraudēt pašu attiecīgā ražošanas veida eksistenci; |
39. |
Atbalsta to, ka nekavējoties ir jāatceļ noteikums par zemes atstāšanu atmatā, kurš kā apjoma kontroles instruments atsaistīto tiešo maksājumu sistēmā ir zaudējis savu nozīmi un turklāt rada ļoti lielu administratīvo slogu, un to, ka tiesības atstāt zemi atmatā tiek pārveidotas par parastām tiesībām; |
40. |
Uzskata, ka, ņemot vērā atmatā esošo zemes platību samazināšanos saistībā ar lielāku pieprasījumu pēc lauksaimniecības produktiem, visas tās priekšrocības, ko gūst no zemes atstāšanas atmatā, piemēram, kultūraugu apputeksnēšana, ko veic bites, dalībvalstis var labāk un tiešākā veidā sasniegt ar otrā pīlāra pasākumiem, kā arī savādāk definējot labu lauksaimniecības un vides apstākļu uzturēšanu, lai veicinātu savvaļas dzīvnieku un to dzīvotņu bioloģisko daudzveidību; |
41. |
Prasa atbilstoši pārejas periodam pakāpeniski likvidēt ar enerģijas kultūrām saistītās piemaksas, jo šīs piemaksas rada lielu administratīvo slogu un tām pašreizējā tirgus situācijā ir niecīgas priekšrocības enerģētikas politikas jomā vai arī šo priekšrocību nav vispār; |
42. |
Prasa neizmantotās apropriācijas, kas radušās, likvidējot ar enerģijas kultūrām saistītās piemaksas, citstarp piešķirt papildu pasākumiem saistībā ar piena tirgus organizāciju, jo īpaši kalnainos apgabalos un citās vietās, kur ir īpašas grūtības; |
43. |
Prasa Komisijai lauksaimniecības budžeta neizmantotās apropriācijas, kas bija paredzētas tirgus vadības pasākumiem, piemēram, intervencēm, eksporta subsīdijām vai uzglabāšanai, turpmāk galvenokārt piešķirt atbilstoši 69. pantam, lai stiprinātu lauku apvidu ekonomiku, jo īpaši lauksaimniecības uzņēmumus, īstenojot laukus attīstības uzdevumus; |
44. |
Uzskata, ka tiešie maksājumi vairs nav attaisnojami bez savstarpējās atbilstības prasību ievērošanas; šajā sakarā uzsver, ka jaunajām dalībvalstīm jāsaņem ES palīdzība savstarpējās atbilstības noteikumu piemērošanā pārejas posmā; |
45. |
Ņemot vērā tiešo maksājumu samazināšanos, noraida savstarpējās atbilstības jomas paplašināšanu, ja dalībvalstīm un Komisijai nav būtisku panākumu noteikumu vienkāršošanā un saskaņošanā attiecībā uz uzraudzību, un ja Komisija nesniedz pārskatu par lauksaimnieku izdevumiem saistībā ar savstarpējo atbilstību; šajā sakarā norāda uz savu 2007. gada 11. decembra nostāju; |
46. |
Uzskata, ka savstarpējās atbilstības princips ir jāpiemēro, pārbaudot atbilstību tikai būtiskiem Eiropas ražošanas modeļa standartiem un tādiem standartiem, kurus var sistemātiski un saskaņoti pārbaudīt dažādās dalībvalstīs; |
47. |
Aicina panākt lielāku savstarpējās atbilstības efektivitāti attiecībā uz tās mērķiem un vienmērīgāku īstenošanu dalībvalstīs; aicina Komisiju izstrādāt skaidrākas vadlīnijas, kas dalībvalstīm palīdzētu īstenošanā; |
48. |
Aicina pārtraukt nesamērīgo slogu, kas lopkopībai uzlikts ar savstarpējo atbilstību; un šajā sakarā jo īpaši prasa kritiski pārskatīt higiēnas un iezīmēšanas standartus (piem., krotālijas); |
49. |
Var paredzēt, ka mēreni tiek pielāgotas prasības laba lauksaimniecības un vides stāvokļa (GAEC) saglabāšanai un noturīgai lauku apsaimniekošanai, ņemot vērā mainītos vides un ražošanas nosacījumus (klimata pārmaiņas, biomasa), ja tiek nodrošināts, ka šīs jaunās prasības līdzvērtīgi īsteno visā Eiropā; |
50. |
Uzskata, ka tām dalībvalstīm, kuras piemēro vienoto platībmaksājumu shēmu, jābūt tiesīgām īstenot savstarpējās atbilstības principu pakāpeniski, lai tās varētu pienācīgi sagatavoties vajadzīgo kontroles sistēmu ieviešanai un pārliecināt lauksaimniekus par nepieciešamību ievērot noteiktos standartus; |
51. |
Aicina Komisiju veicināt KLP vienkāršošanu un tāpēc regulāri pārskatīt tiesību aktus, lai noteiktu, vai tie ir nepieciešami un vai to esošie noteikumi ir lietderīgi; paziņo, ka šai sakarā tai būtu jāierosina papildu pasākumi, piemēram, vienkāršoti noteikumi par maksājuma tiesību pārnešanu rezerves gadījumā, mikromaksājuma tiesību apvienošana, vienotas maksājumu shēmas ieviešana mazo saņēmēju gadījumā, noteikumu vienkāršošanu attiecībā uz valsts rezervēm, šo noteikumu ierobežošanu vai atcelšanu atkarībā no pārejas uz reģionālu/valsts vienotā platībmaksājuma shēmu, atteikšanās no maksājuma tiesībām nepiemērošanas gadījumā, ar roku rakstīta liellopu un citu lauksaimniecības dzīvnieku reģistra likvidēšana; |
52. |
Turklāt aicina dalībvalstis nodrošināt savlaicīgus maksājumus, un aicina Komisiju atļaut izmaksāt lauksaimniekiem iepriekšēju finansējumu; |
53. |
Aicina Komisiju izstrādāt vajadzīgo mehānismu, lai nodrošinātu, ka imports no trešām valstīm atbilst tiem pašiem standartiem kā Kopienas produkti atbilstīguma, pārtikas nekaitīguma ziņā utt.; |
Drošības tīkls
54. |
Uzskata, ka, ņemot vērā paredzamo draudu pieaugumu saistībā ar vidi, klimatu un epidēmijām, kā arī straujām cenu svārstībām lauksaimniecības tirgos, ir noteikti jāveic papildu riska novēršanas pasākumi, lai izveidotu drošības tīklu; |
55. |
Atgādina, cik svarīga nozīme ir uz tirgu vērstai ražošanai, pareizai augu sekai, diversifikācijai, finanšu tirgus instrumentiem, piegādes ķēdes līgumiem un apdrošināšanai, jo ar to palīdzību lauksaimnieki var sevi pasargāt no riska, un to, ka galvenokārt paši lauksaimnieki atbild par piemērotiem riska novēršanas pasākumiem; |
56. |
Uzskata, ka nolūkā pievērsties tirgus nepilnībām intervences sistēma ir jāuztur un jāreformē par stingru drošības tīklu ārkārtas apstākļiem, tā noteikumus balstot uz pasaules tirgus tendencēm; |
57. |
Tādēļ atbalsta Komisijas priekšlikumu samazināt intervences slieksni tirgus kultūraugu jomā līdz “0”, saglabājot — vajadzības gadījumā samazinātu — intervences slieksni tikai attiecībā uz kviešiem; |
58. |
Uzskata, ka, ņemot vērā risku palielināšanos, steidzami jāveido privātā sektora vai jauktās apdrošināšanas sistēmas, piemēram, multirisku apdrošināšana; apzinās, ka to var sekmīgi veikt tikai tad, ja iegulda arī publisku finansējumu; uzsver to, ka šo sistēmu ieviešana nekādā gadījumā nedrīkst apdraudēt atšķirīgo dalībvalstu līdzvērtīgos konkurences apstākļus; aicina Komisiju apsvērt iespēju turpmāk ieviest vai atbalstīt Kopienas mēroga pārapdrošināšanas sistēmu, lai risinātu problēmas, ko rada klimata vai dabas katastrofas; |
59. |
Norāda, ka gandrīz visās attiecīgajās trešās valstīs ir šāda veida valsts atbalstītas sistēmas; |
60. |
Uzskata, ka tādēļ kā pirmais solis būtu jāizveido finansēšanas avoti riska apdrošināšanas sistēmu valsts vai reģionālajam finansējumam, kas sākas 2009. gadā, lai ņemtu vērā dažādos iespējamos riskus Eiropā; Komisijai būtu jāizvērtē, ciktāl šajās sistēmās var iekļaut ražotāju grupas, nozaru un starpnozaru apvienības un privātās apdrošināšanas sabiedrības; |
61. |
Uzskata, ka sakarā ar pilnīgi atšķirīgajiem nosacījumiem dažādās nozarēs ir jādod priekšroka nevis horizontālai pieejai, bet gan atšķirīgiem nozaru risinājumiem (līdzīgi risinājumam augļu un dārzeņu nozarē); |
62. |
Uzskata, ka šie pasākumi būtu daļēji jāfinansē saskaņā ar pirmo pīlāru, balstoties uz 69. pantu, jo uz tiem attiecas tirgus politikas joma; |
63. |
Prasa Komisijai pārbaudīt, kā tiek īstenoti tirgus krīzes un klimata krīžu pārvaldības instrumenti, kas paredzēti ražotāju organizācijām un kooperatīviem, lai tiem palīdzētu segt izdevumus, kas saistīti ar kopējās iemaksātās biedru naudas samazināšanos; |
64. |
Uzskata, ka riska pārvaldības un novēršanas pasākumi nedrīkst nozīmēt ar ražošanu saistītu veicināšanas pasākumu atjaunošanu; |
65. |
Tāpēc uzskata, ka Komisijai ir jāizstrādā kopēji noteikumi par to, kā dalībvalstis finansē riska pārvaldības sistēmas, balstoties uz šobrīd izmantoto vai Komisijas agrāk apstiprināto sistēmu ievērošanu, lai pēc iespējas novērstu konkurences un tirdzniecības traucējumus, vajadzības gadījumā nosakot kopīgus noteikumus vienotā tirgus organizācijās; |
66. |
Aicina Komisiju līdz 2010. gada 30. jūnijam iesniegt visaptverošu novērtējumu par pašreizējām riska pārvaldības sistēmām un iespējām Kopienas līmenī turpināt šo sistēmu attīstību pēc 2013. gada; |
Modulācija/maksimālās robežas noteikšana/degresivitāte/minimālā robežvērtība
67. |
Norāda, ka degresīvai maksimālās robežas noteikšanai, modulācijai un budžeta disciplīnai, īstenojot Komisijas priekšlikumus, dažos reģionos ir būtiska pārdales ietekme; |
68. |
Uzskata, ka visām trim līgumslēdzējām pusēm ir jāapstiprina ikvienas tādas izmaiņas attiecībā uz apropriācijām lauku attīstībai, kuras neatbilst 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma III pielikumā saskaņotajām maksimālajām robežām un pakārtotajām maksimālajām robežām; |
69. |
Norāda, ka vēl nav ietekmes novērtējuma par to, kā turpmāka modulācija, degresija un minimālās robežvērtības ietekmē darba tirgu lauku apvidos un reģionālo kohēziju; atzīmē, ka šā iemesla dēļ ir jāveic pirmā pīlāra novērtējums; |
70. |
Uzsver, ka minimālajām robežām, ko ierosināja Komisija, dažās dalībvalstīs varētu būt vērā ņemama ietekme un tās var iespaidot KLP maksāju sadalījumu starp dalībvalstīm, turpretī maksimālās robežas gadījumā apmēram 500 miljonu EUR jāpārceļ no pirmā pīlāra uz otro; atgādina, ka saglabājas nopietnas bažas par otrā pīlāra pasākumu pašreizējo izmaksu lietderību; tādēļ uzskata, ka ietaupījumiem, ko dotu iespējamā šā pasākuma piemērošana, būtu jāpaliek pirmajā pīlārā; |
71. |
Noraida Komisijas priekšlikumu par degresiju (ar samazinājumu līdz pat 45 %) pašreizējā redakcijā, jo nav nepārprotamas saiknes starp lauku saimniecības lielumu un turīgumu un priekšlikumā neņem vērā darbaspēku, kas vajadzīgs, lai uzturētu lielu lauku saimniecību; Komisijas priekšlikums netaisnīgi nostādītu neizdevīgā situācijā lielas saimniecības vai apvienības, izraisot darbaspēka samazināšanos un iznīcinot attīstītas, konkurētspējīgas struktūras, un izraisītu saimniecību šķelšanos tikai ar atbalstu saistītu apsvērumu dēļ, un tas izraisītu dažos Eiropas reģionos strukturālu dalīšanos; |
72. |
Uzskata, ka degresija un/vai maksimālie robežlielumi var būt pieņemami, tikai pamatojoties uz visaptverošu novērtējumu par ietekmi uz darba tirgu un reģionālo politiku, un tikai tad, ja ir iespējams ņemt vērā sociāli apdrošināta pilnas slodzes darbaspēka daudzumu vai noteiktas lauku saimniecību struktūras (lauku saimniecības, kas pieder vairākām ģimenēm, kooperatīvi u. c.), vai visas lauku saimniecības darbaspēka izmaksas, lai samazinātu degresiju; aicina Komisiju ievērot, ka nedrīkst nostādīt neizdevīgā situācijā mazākas lauku saimniecības, kas apvienojušās kā viena juridiska persona apjomradītas ekonomijas un labākas konkurētspējas nolūkā; |
73. |
Prasa, lai degresijas rezultātā radušos līdzekļus atstātu attiecīgajos reģionos vai dalībvalstī, kur tos, piemēram, izmantos pasākumu finansēšanai saskaņā ar 69. pantu vai saskaņā ar otro pīlāru; aicina šos līdzekļus koncentrēt tieši attiecībā uz lauksaimniekiem; |
74. |
Atbalsta ierosināto minimālo robežvērtību palielināšanu, arī ņemot vērā 2006. gada Revīzijas palātas ikgadējo ziņojumu, to varētu noteikt viena hektāra vai atbilstošas summas EUR 250 apmērā, vienlaikus ieviešot vienotu maksājumu vai minimālo vienreizējo maksājumu mazajiem saņēmējiem; tomēr paziņo, ka attiecīgi pamatotos gadījumos, kad pastāv lielas atšķirības lauksaimniecības struktūru starpā, dalībvalstīm jābūt tiesīgām izvēlēties noteikt minimālās robežvērtības; |
75. |
Tomēr atbalsta Komisijas centienus nodrošināt pienācīgu finansējumu ilgtspējīgai lauku apvidu politikai saskaņā ar KLP otro pīlāru, kaut arī šā mērķa sasniegšana nedrīkst notikt uz pirmā pīlāra rēķina; |
76. |
Norāda, ka, ņemot vērā atsevišķu samazinājumu ietekmi, nevar pieņemt tiešo maksājumu tālāku samazināšanu par 8 % bez ietekmes novērtējuma; |
77. |
Uzskata, ka, ņemot vērā daudzos aicinājumus samazināt liela apjoma maksājumus, varētu paredzēt progresīvu modulāciju, balstoties uz pieejamo informāciju un ietekmes novērtējumu, ņemot vērā lauku saimniecību struktūru (apvienības utt.), saimniecības darbaspēku un/vai darbaspēka izmaksas, un īpašos ražošanas veidus atšķirīgajās tiešo maksājumu sistēmās (piemēram, īpašas problēmas, ar ko saskaras lauku saimniecības un reģioni, kuros ir liels mājlopu blīvums salīdzinoši nelielās platībās). Līdzekļi, ko iegūst no progresīvās modulācijas, jāsadala saskaņā ar esošajiem noteikumiem, kas reglamentē modulācijas līdzekļus, un tiem jāpaliek tajos reģionos vai dalībvalstīs, kur tie iegūti; Eiropas Parlaments varētu paredzēt progresīvu modulāciju šādā veidā:
|
78. |
Aicina brīvprātīgo modulāciju aizstāt ar obligātu modulāciju; |
79. |
Uzskata, ka modulācijas līdzekļi ir jādara pieejami, galvenokārt piemērojot Kopienas lauku attīstības iniciatīvas (LEADER) metodi, un tie pirmkārt jādara pieejami tādiem pasākumiem, kuru mērķis ir cīņa pret bioloģiskās daudzveidības izzušanu, nodrošināšanās pret risku, pielāgošanās klimata pārmaiņām, tādiem pasākumiem, kuru mērķis ir biomasas ilgtspējīga izmantošana, papildu pasākumiem, lai īstenotu strukturālās reformas (piemēram, piena tirgus organizāciju), nodrošinātu ražošanu kalnu rajonos vai mazu salu reģionos un citos līdzīgos problemātiskos apgabalos, īstenotu kvalitātes nodrošināšanas pasākumus, tostarp dzīvnieku labturības pasākumus, attīstītu bioloģisko lauksaimniecību, nodrošinātu noietu un pielāgotos tehnoloģijas attīstībai; aicina, lai šie pasākumi tiktu vērsti tieši uz lauksaimniekiem; |
Piena tirgus organizācija
80. |
Apzinās, ka līdzšinējā piena kvotu sistēma tas esošajā veidā pēc 2015. gada, visticamāk, netiks turpināta, un aicina Komisiju pilnībā izvērtēt, kāda turpmāk varētu būt piena tirgus organizācija; aicina Komisiju, lai tā periodam pēc 2015. gada iesniegtu tādu pārliecinošu plānu attiecībā uz piena nozari, kurš garantētu piena ražošanas saglabāšanu Eiropā, tostarp arī kalnu apgabalos, attālos apgabalos un citos apgabalos, kur vērojamas specifiskas problēmas; |
81. |
Vērš Komisijas uzmanību uz lēmumiem saistībā ar piena maziepakojumu attiecībā uz tirgus pasākumiem un piena fondu (10); |
82. |
Aicina visus iesaistītos izmantot laiku līdz 2015. gadam, lai stabilizētu vai nostiprinātu savas pozīcijas tirgū, un nodrošināt “drošu piezemēšanos” Eiropas piensaimniecības nozarei, vēlams, piemērojot strukturālu kvotu pieaugumu; |
83. |
Aicina pielāgot piena kvotas tirgum, reaģējot uz pieprasījuma izmaiņām pasaules tirgos; tādēļ uzskata, ka 2008./2009. piensaimniecības gadā attiecībā uz katru dalībvalsti būtu brīvprātīgi jāpalielina kvotas par 2 %; aicina Komisiju piešķirt palielinājumu valsts rezervei; aicina katru gadu pārskatīt kvotu; |
84. |
Turklāt aicina ievērojami samazināt īpašo papildu nodevu 2009./2010. piena gadam un turpināt samazināšanu nākamajos gados, lai radītu līdzsvaru attiecībā pret kvotu cenu pieaugumu, un aicina veikt kvotām Eiropas mēroga ex-post ieskaitu, kas ļautu kvotas labāk izmantot; |
85. |
Aicina īstenot īpašus papildu pasākumus, lai novērstu, ka kalnu apgabalos un citos problemātiskos apgabalos atstāj novārtā piensaimniecības nozari gadījumā, kad piensaimniecības nozare šajās vietās ir vienīgā alternatīva, vai ja atteikšanās no lauksaimniecības var radīt nopietnus draudus lauku vides attīstībai; |
86. |
Uzskata, ka saskaņā ar 69. pantu ir jāparedz pietiekami līdzekļi, lai saglabātu piensaimniecības nozari, jo īpaši kalnu rajonos, nomaļos apgabalos (piemēram, Azoru salās) un citos problemātiskos apgabalos, — piemēram, papildu platībmaksājumi (līdzīgi pasākumiem cukura nozarē), piemaksas par piena lopu audzēšanu, zālaugu vai lielu ganību platību uzturēšanu, maksājot īpašu “piena naudu” vai izmantojot īpašas reģionālās programmas nozares veicināšanai vai pārstrukturēšanai un īpašu augstas kvalitātes ražojumu veicināšanai; |
87. |
Uzskata, ka ražotāju apvienību, nozaru un starpnozaru organizāciju stiprināšana varētu būt vēl viens pārskatītā 69. panta elements; |
88. |
Lūdz Komisijai un dalībvalstīm izskatīt iespēju attiecībā uz valstu kvotu nelineāru pieaugumu, lai ieviestu dalībvalstīm papildu pieaugumus, ja ražošanas kvotas tradicionāli ir trūkušas; |
89. |
Uzskata, ka šo pasākumu finansēšanas nolūkā nepieciešams izveidot īpašu fondu (piena fonds), ko daļēji varētu finansēt no ietaupījumiem, ko dod nozares reforma; |
Citi jautājumi
90. |
Norāda, ka Eiropas lauksaimniecības panākumi un nākotne ir saistīti ar reģionālu, tradicionālu un citādi atzītu kvalitatīvu un pārstrādātu produktu ražošanu; |
91. |
Šajā saistībā aicina Komisiju ieviest “Eiropas zīmi”, lai gan Eiropas, gan starptautiskos tirgos identificētu ES lauksaimniecības un pārtikas produktu kvalitāti, kā arī norādītu uz augstajiem vides, dzīvnieku labturības un pārtikas nekaitīguma standartiem, kādus ievēro to ražošanā; |
92. |
Tādēļ aicina Komisiju iesniegt visaptverošu koncepciju, lai uzlabotu Eiropas kvalitatīvo produktu tirdzniecību Eiropas Savienībā un ārpus tās, piemēram, rīkojot informēšanas un popularizēšanas kampaņas, atbalstot ražotāju organizāciju vai cita veida nozares organizāciju darbības veidošanu un attīstību un ieviešot mērķtiecīgu marķējumu, kurā norāda izmantoto lauksaimniecības izejvielu izcelsmi un kurš patērētājiem nodrošina lielāku skaidrību un pārredzamību; |
93. |
Aicina Komisiju budžeta korekciju ietvaros palielināt apropriācijas, kas paredzētas informēšanas un popularizēšanas kampaņām iekšējā tirgū un tirgos ārpus ES; |
94. |
Aicina Komisiju apsvērt nepieciešamību pēc patiesas komunikācijas politikas, kas pievēršas KLP un ir veidota tā, lai mazinātu šķirtni starp “lauksaimniecības pasauli” un pārējo sabiedrību, un kas darbojas ne tikai kā popularizēšanas un reklāmas mehānisms; |
95. |
Uzskata, ka ražotāju un starpnozaru organizācijām, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kur šādu organizāciju ir ļoti maz, nepieciešams turpmāks atbalsts, lai nodrošinātu lauksaimniekiem izdevīgāku tirgus situāciju attiecībā uz mazumtirdzniecību un tirdzniecību, un vienlaicīgi būtu jāpopularizē kvalitātes nodrošināšanas sistēmas pārtikas produktu ražošanas ķēdē, ieskaitot alternatīvas pašreizējām ražošanas praksēm; |
96. |
Aicina Komisiju un dalībvalstis veikt vajadzīgos pasākumus, lai nepieļautu spekulācijas, pārtikas produktu tirgus sagrābšanu un pārtikas uzņēmumu karteļu izveidi, izmantojot pašreizējo tiesisko vakuumu vai kontroles trūkumu, ražotāju un patērētāju nepietiekamo organizētību un pienācīgas infrastruktūras trūkumu, to visu darot tikai ar mērķi kāpināt peļņu, samazināt ražotāju cenas un uzspiest augstas cenas patērētājiem; |
97. |
Izsaka nožēlu, ka Komisija ir palaidusi garām iespēju plašākā mērogā risināt problēmas, kas saistītas ar ES standartiem neatbilstošas pārtikas un lopbarības pieaugošo importu, tādējādi pakļaujot riskam Eiropas Savienības sasniegumus vides un dzīvnieku labturības jomā, kā arī valsts atbalsta atbilsmi sabiedrības interesēm; aicina Komisiju izstrādāt priekšlikumus par pasākumiem, lai pēc iespējas ātrāk labotu šo stāvokli un nodrošinātu atbilstību Kopienas tiesību aktiem vides un veselības jomā; |
98. |
Aicina Komisiju steidzami izstrādāt visaptverošu koncepciju, lai pasaules tirdzniecības sarunās izvirzītu jautājumus, kas nav tirdzniecības jautājumi un par kuriem Eiropai ir bažas, jo īpaši jautājumu par ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu atzīšanu un aizsardzību, dzīvnieku labturību, importēto dzīvnieku un augu produkcijas īpašībām veselības stāvokļa ziņā utt., tā lai novērstu negodīgu konkurenci attiecībā pret Eiropas ražotājiem un nepieļautu, ka uz trešām valstīm tiek “eksportētas” dzīvnieku labturības un vides problēmas; aicina Komisiju PTO sarunās aktīvi aizstāvēt koncepciju par kvalificētu piekļuvi tirgum, lai veicinātu ilgtspējas standartu ievērošanu lauksaimniecībā; |
99. |
Norāda, ka Eiropas lauksaimniecība arī turpmāk varēs darboties tikai tad, ja tai būs pienācīga ārējā aizsardzība; tādēļ aicina trešo valstu ražojumiem piemērot tos pašus kvalitātes un drošības standartus, ko piemēro ES ražojumiem; |
100. |
Uzskata, ka eksporta subsīdiju atcelšana būtu jāsavieno ar veicināšanas pasākumiem trešās valstīs; |
101. |
Atgādina, ka klimata pārmaiņu kontekstā no lauksaimniecības izriet divi galvenie politikas uzdevumi — to siltumnīcefekta gāzu emisiju mazināšana, kas rada klimata pārmaiņas, un pielāgošanās klimata pārmaiņu ietekmei; uzsver, ka tādēļ lauksaimniecībai ir divkāršs uzdevums — samazināt emisijas, ko tā rada, un vienlaikus pielāgoties sagaidāmās globālās sasilšanas ietekmei; |
102. |
Uzsver, ka klimata pārmaiņas ir ne vien vides problēma, bet arī sociālekonomiska problēma un tādēļ apsvērumos un centienos attiecībā uz ekoloģiju lauksaimniecības nozarē — vienā no visievainojamākajām nozarēm, kas tieši ir atkarīga no klimata faktoriem, — būtu jāņem vērā nepieciešamība nodrošināt lauku apvidu dzīvotspēju ekonomiskā un sociālā ziņā; |
103. |
Atgādina, ka Eiropas Savienībā tas siltumnīcefekts, ko rada lauksaimniecība (kā divu spēcīgu siltumnīcefekta gāzu — metāna un slāpekļa oksīda — avots), ir ierobežots un samazinās, pateicoties to pasākumu īstenošanai, kas jau ir KLP ietvaros, piemēram, savstarpējās atbilstības princips, agrovides sistēmas un citi lauku attīstības pasākumi; |
104. |
Aicina Komisiju pārbaudīt, cik lielā mērā šos panākumus var palielināt, iesaistot lauksaimniecību Kioto protokolā noteiktajos mehānismos; |
105. |
Uzskata, ka no lauksaimniecības piegādātās atjaunīgās enerģijas ietekme nedrīkst būt vienpusēja, kaitējot lopkopībai, Eiropas un pārējās pasaules iedzīvotāju nodrošinatībai ar pārtiku, ilgtspējīgai attīstībai un bioloģiskajai daudzveidībai; tāpēc aicina Komisiju veikt ietekmes novērtējumu attiecībā uz atjaunīgās enerģijas atbalsta pasākumiem saistībā ar nodrošinātību ar pārtiku un vidi; prasa pietiekamu finansējumu, lai veicinātu pētniecību un ieviestu visjaunāko un visefektīvāko enerģijas tehniku, kas pilnā apmērā izmanto biomasu (piemēram, otrās paaudzes biodegvielas); vēlreiz īpaši atgādina, ka biogāzes iekārtas, kuru pamatā ir dzīvnieku izcelsmes atliekvielas, īstermiņā nodrošina vislielāko un ilgtspējīgāko pieauguma potenciālu papildu enerģijas nodrošināšanai no biomasas; |
106. |
Uzsver, cik liela saistība ir starp lauksaimniecības darbību un ūdens kvalitāti un daudzumu, kā arī norāda, ka lauksaimniecības radītā ietekme uz ūdens vidi jāpārvalda ilgtspējīgi; uzskata, ka vides tiesību aktiem un principam, ka maksā piesārņotājs, ir jābūt pamatprincipiem, lai veiksmīgi sasniegtu ilgtspējīgas ūdens apsaimniekošanas mērķus un ekoloģiskos mērķus; |
107. |
Uzskata, ka lauksaimniecības maksājumu sistēma jāturpina attīstīt arī pēc 2013. gada, un, tā kā Eiropas lauksaimniekiem ir nepieciešama drošība attiecībā uz ilgtermiņa plānošanu, aicina Komisiju līdz 2010. gada 30. jūnijam iesniegt visaptverošu novērtējumu attiecībā uz iespējamiem veidiem, kā varētu mainīt sistēmu, jo īpaši — izvirzot stratēģiskos mērķus, kas atspoguļo Eiropas lauksaimniecības attīstību, ar tādiem līdzekļiem kā jauninājumu lietošana, laba zemes izmantošana, produkcijas kvalitātes garantēšana, lauksaimnieku ienākumu saglabāšana un vides un nodrošinātību ar pārtiku; aicina Komisiju veikt analīzi attiecībā uz rūpīgu administratīvo vienkāršošanu, jo īpaši tādiem ikgadējiem maksājumiem, kas nesasniedz EUR 20 000 vienam saņēmējam; |
108. |
Norāda, ka lauksaimniecība gan ietekmē un veido bioloģisko daudzveidību, gan arī to apdraud; uzskata, ka ir vajadzīgi pasaules mēroga, vietēji un ES mēroga centieni, lai aizsargātu vērtīgās ekosistēmas funkcijas, ko nodrošina bioloģiskā daudzveidība, proti, gaisa un ūdens attīrīšanu, kultūraugu apputeksnēšanu un aizsardzību pret eroziju; |
109. |
Uzsver, cik svarīga reģionāla ietekme ir lauku attīstībai pašreizējā plānošanas periodā no 2007. līdz 2013. gadam (un tās finansēšanas instrumentam — Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA)) kā otrajam KLP pīlāram; mudina Komisiju izmantot iespējas, lai saskaņotāk īstenotu reģionālās politikas programmas (struktūrfondus) un varētu īstenot integrētu pieeju jomās, kur iespējams panākt sinerģiju; |
110. |
Uzskata, ka lauku attīstība nav iespējama bez lauksaimnieciskas darbības un ka jātiecas uz mērķi nodrošināt ekonomisko dzīvotspēju lauku iedzīvotājiem un celt viņu dzīves kvalitāti; |
111. |
Mudina Komisiju iesniegt saskaņotu priekšlikumu kopumu, lai saglabātu un attīstītu ilgtspējīgu lauksaimniecību, jo īpaši mazāk labvēlīgos apgabalos un apgabalos, kur ir nelabvēlīgi dabas apstākļi, jo tiem ir būtiska nozīme bioloģiskās daudzveidības aizsardzībā un ekosistēmu saglabāšanā; |
112. |
Aicina Komisiju paplašināt izpētes un tehnoloģijas nodošanas pasākumus, lai jo īpaši veicinātu videi un ekosistēmām draudzīgākas ražošanas metodes ilgtspējīgas lauksaimniecības nodrošināšanai; |
113. |
Vērš uzmanību uz veiksmīgiem projektiem visā ES, kur vietēja un reģionāla līmeņa sadarbība starp lauksaimniekiem, vides aizsardzības grupām un iestādēm ir sekmīgi mazinājusi lauksaimniecības ietekmi uz vidi. |
114. |
Jo īpaši uzskata, ka turpmākajā sistēmā īpaša uzmanība jāpievērš lauku apvidu, ka arī piepilsētu reģionu sociālās, ekonomiskās un teritoriālās vienotības un integrētās attīstības aspektiem, lauksaimniecības pamatnozaru nostiprināšanai, pakalpojumu atlīdzināšanai, kompensācijām par papildu apgrūtinājumiem un riska pārvaldībai; uzskata, ka šajā sakarā pirmais un otrais pīlārs ir jānosaka pilnīgi no jauna; |
115. |
Uzskata, ka Eiropas lauksaimniecība var nodrošināt videi draudzīgus risinājumus neatliekamākajām problēmām, ar ko saskaras mūsu urbanizētā sabiedrība piepilsētu reģionos, kā arī tādējādi var dot ieguldījumu Lisabonas un Gēteborgas stratēģijas mērķu sasniegšanā; |
116. |
Vērš uzmanību uz to, kāda īpaša loma ir lauksaimniekiem piepilsētu reģionos; piepilsētu reģionu lauksaimnieki un zemes apsaimniekotāji var veicināt tādus risinājumus, kas atbilst Lisabonas stratēģijas (zināšanas, pētniecība, inovācija) un Gēteborgas stratēģijas (ilgtspēja) mērķiem; * ** |
117. |
Uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai. |
(1) OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 146/2008 (OV L 46, 21.2.2008., 1. lpp.).
(2) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0598.
(3) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0480.
(4) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0411.
(5) OV C 287 E, 29.11.2007., 341. lpp.
(6) OV C 124E, 25.5.2006., 373. lpp.
(7) OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.
(8) OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.
(9) OV L 93, 30.3.2004., 1. lpp.
(10) 5.9.2007. pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0371, P6_TA(2007)0372, P6_TA(2007)0373.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/23 |
Sieviešu stāvoklis ES lauku apvidos
P6_TA(2008)0094
Eiropas Parlamenta 2008. gada 12. marta rezolūcija par sieviešu stāvokli ES lauku apvidos (2007/2117(INI))
(2009/C 66 E/04)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 3. pantu un 13. pantu, |
— |
ņemot vērā Padomes 2006. gada 20. februāra Lēmumu 2006/144/EK par Kopienas lauku attīstības stratēģiskajām pamatnostādnēm (2007.–2013. gada plānošanas laikposms) (1), |
— |
ņemot vērā Padomes 2005. gada 20. septembra Regulu (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (2), |
— |
ņemot vērā Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulu (EK) Nr. 1974/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus piemērošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (3), |
— |
ņemot vērā Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulu (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (4), |
— |
ņemot vērā Padomes 1986. gada 11. decembra Direktīvu 86/613/EEK par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu pret pašnodarbinātiem vīriešiem un sievietēm, to skaitā lauksaimniecībā nodarbinātiem, un par pašnodarbinātu grūtnieču un māšu aizsardzību (5), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīvu 2006/54/EK par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un darba jautājumos (6), |
— |
ņemot vērā Padomes 1999. gada 21. jūnija Regulu (EK) Nr. 1260/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem (7), |
— |
ņemot vērā Padomes 1996. gada 2. decembra rezolūciju par vienlīdzīgu iespēju veicināšanu sievietēm un vīriešiem, izmantojot Eiropas struktūrfondus (8), |
— |
ņemot vērā tā 2003. gada 13. marta rezolūciju par mērķiem, lai veicinātu iespēju vienlīdzību sievietēm un vīriešiem, izmantojot struktūrfondus (9), |
— |
ņemot vērā Padomes 2003. gada 22. jūlija secinājumus par nodarbinātību lauku apvidos saskaņā ar Eiropas nodarbinātības stratēģiju (10), |
— |
ņemot vērā pārskatu par ES ilgtspējīgas attīstības stratēģiju - atjaunotu stratēģiju (11), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu Eiropadomes pavasara sanāksmei “Sadarbība izaugsmes un darbavietu attīstībā. Jauns posms Lisabonas stratēģijā” (COM(2005)0024), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Likvidēt atšķirības sieviešu un vīriešu darba samaksā” (COM(2007)0424), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Nodarbinātība lauku reģionos: atšķirību izlīdzināšana” (COM(2006)0857) un Komisijas dienestu darba dokumentu (SEC(2006)1772), kas pievienots paziņojumam, |
— |
ņemot vērā publikāciju “Sieviešu aktīvā loma lauku attīstībā — nodrošinot nākotni Eiropas lauku apvidos” (12), |
— |
ņemot vērā 2006. gada pētījumu par nodarbinātību lauku apvidos (SERA), |
— |
ņemot vērā 2006. gada pārskatu “Lauku attīstība Eiropas Savienībā — statistikas un ekonomikas informācija”, |
— |
ņemot vērā 2000. gada 23. un 24. martā Lisabonā notikušās Eiropadomes sanāksmes secinājumus par Lisabonas stratēģiju nodarbinātībai un izaugsmei, |
— |
ņemot vērā 2003. gada 12.–14. novembrī Zalcburgā notikušās otrās Eiropas konferences par lauku attīstību secinājumus attiecībā uz lauku politikas perspektīvām paplašinātā Eiropā, |
— |
ņemot vērā Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda (Eurofound) ziņojumus “Pirmais pētījums par dzīves kvalitāti Eiropā - atšķirības starp pilsētām un laukiem”, “Sociālais kapitāls un darbavietu izveide Eiropas lauku apvidos” un “Sieviešu uzņēmējdarbība lauku apvidos”, |
— |
ņemot vērā Padomes 2005. gada 12. jūlija Lēmumu 2005/600/EK par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (13), |
— |
ņemot vērā 2007. gada kopīgo ziņojumu par sociālo aizsardzību un sociālo integrāciju (14), |
— |
ņemot vērā Eiropas Dzimumu līdztiesības paktu, ko pieņēma Briseles Eiropadomes sanāksmē 2006. gada 23. un 24. martā, |
— |
ņemot vērā 1993. gada 25. jūnija rezolūciju par nealgota sieviešu darba novērtējumu (15), |
— |
ņemot vērā 2003. gada 3. jūlija rezolūciju par sievietēm Eiropas Savienības lauku apvidos, ņemot vērā kopējās lauksaimniecības politikas termiņa vidusposma pārskatu (16), kā arī tā 2007. gada 13.marta rezolūciju par Ceļvedi sieviešu un vīriešu līdztiesībā (2006–2010) (17), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, |
— |
ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu (A6-0031/2008), |
A. |
tā kā Eiropas Savienībā kopējā lauksaimniecības politika (KLP) risina ar lauku apvidiem (18) saistītus jautājumus; tā kā šī rezolūcija attiecas uz KLP otru pīlāru, t. i., uz lauku attīstību un tā kā tomēr jāapsver arī sociālā un ekonomikas politika; |
B. |
tā kā viens no galvenajiem Eiropas Savienības lauku attīstības politikas mērķiem ir uzlabot dzīves kvalitāti lauku apvidos un sekmēt saimnieciskās darbības diversifikāciju; |
C. |
tā kā labāku apstākļu nodrošināšanai lauku apvidos vajadzīga ilgtspējīga, integrēta izaugsme un ir jārada jaunas nodarbinātības iespējas, jo īpaši sievietēm un jauniešiem, kā arī augstas kvalitātes pakalpojumi veselības un sociālajā jomā; |
D. |
tā kā lauku apvidos šobrīd notiekošās pārmaiņas ekonomikā un sociālajā jomā vienādi neietekmē visas sievietes, jo tiek piedāvātas iespējas daļai sieviešu, turpretī citām tiek radītas nopietnas problēmas un grūtības; |
E. |
tā kā Lisabonas programmas izaugsmes kāpināšanas un sociālās tirgus ekonomikas veicināšanas mērķus var īstenot tikai tad, ja darba tirgū gan pilsētās, gan laukos pilnībā tiek izmantots nozīmīgais sieviešu cilvēkresursu potenciāls; |
F. |
tā kā sieviešu darbaspēku bieži uzskata par neierobežotu dabisku resursu, kuru var ekspluatēt, un tā kā turklāt darba tirgus netaisnīgā segregācija kļūst arvien stingrāka; |
G. |
tā kā nodarbinātības rādītāji lauku apvidos ir zemāki kā vīriešiem, tā sievietēm un tā kā turklāt daudz sieviešu oficiālajā darba tirgū vispār nepiedalās un tāpēc netiek reģistrētas kā bezdarbnieces, un šie dati netiek iekļauti statistikā par bezdarbu, un tā kā lauku apvidus nelabvēlīgi ietekmē tas, ka trūkst augstas kvalitātes darbavietu; |
H. |
tā kā Direktīvas 86/613/EEK īstenošana līdz šim nav bijusi efektīva, un sākotnējie direktīvas mērķi nav izpildīti, it īpaši attiecībā uz līdzstrādājošo dzīvesbiedru statusa uzlabošanu; |
I. |
tā kā daudzu lauku apvidos dzīvojošu sieviešu nodarbošanos var pielīdzināt profesionālai darbībai, bet kura nav atzīta par tādu darbību, nav attiecīgi aizsargāta un apmaksāta; |
J. |
tā kā tikai neliels skaits sieviešu ir saimniecību īpašnieces - parasti zemas rentabilitātes maza apjoma ekonomisku darbību saimniecībās - un tā kā vairākums sieviešu lauku apvidos strādā kopā ar ģimenes locekļiem vīriešiem (tēviem, brāļiem vai vīriem), kuriem ir ekskluzīvas īpašumtiesības uz attiecīgo saimniecību (zemkopības vai lopkopības); |
K. |
tā kā stāvoklis lauku apvidos ir stipri atšķirīgs dažādās dalībvalstīs un vienas dalībvalsts teritorijā un tā kā tāpēc jāsniedz atbalsts lauku apvidiem un to iedzīvotājiem atbilstīgi šo reģionu atšķirīgajam attīstības potenciālam; |
L. |
tā kā lauku apvidos ir iespējama augsta dzīves kvalitāte ģimenēm ar bērniem un gados vecākiem cilvēkiem, taču viņi joprojām saskaras ar daudzām problēmām, jo trūkst izglītības un mācību infrastruktūras visos līmeņos un nav atbilstošu sociālo pakalpojumu tīklu, tādu kā pietiekams skaits piemērotu bērnu aprūpes iestāžu, palīdzības dienestu pakalpojumi un aprūpe vecāka gadagājuma cilvēkiem, slimniekiem un invalīdiem, kā arī ar problēmām, kas saistītas ar lauksaimniecības pārstrukturizācijas turpināšanos un vides aizsardzību; |
M. |
tā kā sievietes ir devušas nozīmīgu ieguldījumu vietējo pašvaldību un kopienu attīstībā, tomēr viņu līdzdalība attiecīgajā lēmumu pieņemšanas procesā ir neatbilstīga; |
N. |
tā kā galvenokārt sievietes uzņemas brīvprātīgu darbu ģimenē un saistībā ar ģimeni, un ģimene ir sabiedrības pamatdaļa; |
O. |
tā kā lauku apvidus it īpaši ietekmē iedzīvotāju novecošanās, zems iedzīvotāju blīvums un dažos rajonos iedzīvotāju skaita samazināšanās; |
P. |
tā kā ekonomiski aktīva vecuma sieviešu darbaspēka aizplūšanas dēļ laukos pārmērīgi palielinās vīriešu īpatsvars, negatīvi ietekmējot kopienu dzīves kvalitāti un demogrāfiskās tendences; |
Q. |
tā kā lauku apvidos it īpaši sievietes daudz laika velta, lai aizvestu bērnus un citus ģimenes locekļus pie ārsta, uz skolu un sporta nodarbībām, un tā kā jauniešiem ir nelabvēlīgi apstākļi, jo trūkst vietējā sabiedriskā transporta pakalpojumu, un tāpēc ir mazāk arodmācību vai darba iespēju; |
R. |
tā kā ka lauku apvidos pastāv lielāki šķēršļi piekļuvei informācijas un sakaru tehnoloģijām, jo īpaši sievietēm; |
S. |
tā kā lauku apvidi piedāvā reālas iespējas jaunu nozaru izaugsmei, kā arī amatniecībai un lauku atpūtas un tūrisma pakalpojumiem, kurus galvenokārt sniedz sievietes un kuri ir nozīmīgs faktors to rajonu izaugsmei, kur ir skaista daba, bet ekonomika nav attīstīta; |
T. |
tā kā budžeta plānošanā vairāk uzmanības jāpievērš dzimumu līdztiesības nodrošināšanai, lai īstenotu lauku attīstības programmu efektīvu pārvaldību un it sevišķi lai labāk novirzītu finansējumu sieviešu īpašajām vajadzībām šajos rajonos; |
U. |
tā kā nevienlīdzības izskaušana un vienādu iespēju veicināšana vīriešiem un sievietēm ir Regulas (EK) Nr. 1260/1999 pamatmērķi, |
1. |
pauž pārliecību, ka integrētās pieejas dzimumu līdztiesībai piemērošana lauku nozarē ir būtiska stratēģija, lai ne tikai veicinātu sieviešu un vīriešu līdztiesību, bet arī ekonomisko izaugsmi un ilgtspējīgu lauku attīstību; |
2. |
aicina Komisiju uzlabot statistikas datus un informāciju, kas attiecas uz šo jautājumu, un analizēt modeļus, galvenos cēloņus un sekas darbaspēka aizplūšanai no Eiropas Savienības lauku apvidiem; aicina dalībvalstis izstrādāt stratēģijas, kuru mērķis ir ierobežot sieviešu, jo īpaši izglītotu sieviešu, aizplūšanu no lauku apvidiem; |
3. |
aicina dalībvalstis sadarbībā ar reģionālajām un vietējām pašvaldībām un uzņēmumiem izstrādāt pasākumus, kas uzlabotu sieviešu izglītības un profesionālās sagatavotības līmeni un veicinātu viņu iesaistīšanu darbā, it īpaši izskaužot jebkādu diskrimināciju, ar ko sievietes var saskarties darba tirgū, lai lauku apgabalos risinātu nabadzības un sociālās atstumtības problēmu; norāda, ka nabadzība ir plaši izplatīta parādība lauku kopienās, jo īpaši jaunajās dalībvalstīs; |
4. |
aicina dalībvalstis noteikt piemērotus pasākumus attiecībā uz pašnodarbināto sieviešu maternitātes atvaļinājumu un slimības atvaļinājumu; |
5. |
aicina Komisiju sniegt statistikas datus par nabadzību un sociālo atstumtību ne vien pa dzimumiem un pēc vecuma, bet arī saistībā ar dzīvesvietu - pilsētā vai laukos; |
6. |
aicina dalībvalstis atbalstīt pāreju no lauku apvidiem, kuru pamatā ir lauksaimnieciskā ražošana, uz apvidiem, kuri balstās uz plašāku saimniecisko darbību; |
7. |
aicina dalībvalstis īstenot politiku, lai uzlabotu lauku sieviešu vispārējos dzīves apstākļus, īpašu uzmanību pievēršot sievietēm invalīdēm, sievietēm, kuras ir ar dzimumu saistītas vardarbības upuri, imigrantēm, etnisko minoritāšu pārstāvēm un sievietēm, kuras cieš no dažādu veidu diskriminācijas, un aizsargātu lauku apvidu nākotni, piedāvājot pieejamus pakalpojumus laukos, piemēram, pasta pakalpojumus, platjoslas pakalpojumus un jauno lietišķo tehnoloģiju pakalpojumus, kultūras un sporta centrus, ugunsdzēsības dienestus un vispārējos sabiedriskos pakalpojumus; |
8. |
aicina Eiropas Savienības iestādes, dalībvalstis, kā arī vietējās un reģionālās varas iestādes atvieglot piekļuvi informācijas un sakaru tehnoloģijām laukos un veicināt vienlīdzīgas iespējas šajā jomā, izmantojot politiku un iniciatīvas, kas vērstas uz lauku sievietēm; |
9. |
aicina dalībvalstis sekmēt sieviešu uzņēmējdarbību, atbalstīt sieviešu uzņēmumu tīklus, piemēram, sieviešu uzņēmēju mācību un konsultāciju modeļus un organizācijas un izstrādāt iniciatīvas, lai uzlabotu lauku rajonos dzīvojošo sieviešu attieksmi pret uzņēmējdarbību un ar to saistītās prasmes un spējas, kā arī atvieglot viņu integrāciju uzņēmumu un apvienību vadības struktūrās; |
10. |
aicina ES iestādes, dalībvalstis, kā arī reģionālās un vietējās varas iestādes atbalstīt projektus, lai sekmētu un sniegtu konsultācijas tādu inovatīvu lauksaimniecības pamatprodukcijas uzņēmumu veidošanai laukos, kuru mērķis ir radīt jaunas darbavietas pirmām kārtām sievietēm, ņemot vērā, ka galvenās jomas ir pārprodukcijas vai neizmantoto produktu pārstrāde, vērtības pievienošana lauksaimniecības produktiem un to noieta tirgus meklēšana, jauno tehnoloģiju izmantošana, kā arī attiecīgā reģiona ekonomiskās diversifikācijas sekmēšana un tādu pakalpojumu sniegšana, kas veicina darba un ģimenes dzīves saskaņošanu; |
11. |
aicina Padomi, Komisiju un dalībvalstis palielināt finansējumu inovatīviem pasākumiem sieviešu atbalstam lauku apvidos; aicina Komisiju izstrādāt vienota informācijas tīkla izveides projektus saistībā ar LEADER iniciatīvu pieredzes un paraugprakses apmaiņai; |
12. |
uzsver, ka cik vien iespējams augstu ir jānovērtē sieviešu darbs, tostarp darbs, kuru veic imigrantes, kas nav to ģimeņu locekļi, kurām pieder saimniecības, bet kas strādā uz laukiem un ir jo īpaši pakļautas grūtībām, kuras kopumā skar lauksaimniecībā strādājošās sievietes; |
13. |
aicina dalībvalstis un Komisiju ņemt vērā būtisku partneru - parasti sieviešu - grupu, kas palīdz lauku saimniecībā un mazos un vidējos uzņēmumos (MVU) un kam daudzās dalībvalstīs nav juridiska statusa, un tāpēc rodas īpašas finansiālas un juridiskas problēmas saistībā ar maternitātes atvaļinājumu un slimības atvaļinājumu, pensiju tiesību iegūšanu un piekļuvi sociālajam nodrošinājumam, kā arī šķiršanās gadījumos; |
14. |
aicina dalībvalstis attīstīt kopīpašuma tiesību juridisko koncepciju, lai pilnībā atzītu sieviešu tiesības lauksaimniecībā un tādējādi nodrošinātu viņu atbilstīgu aizsardzību sociālās nodrošināšanas ziņā, kā arī viņu darba atzīšanu; |
15. |
aicina dalībvalstis sniegt ideoloģisku un finansiālu atbalstu darbam, par ko nesaņem atlīdzību, un brīvprātīgam darbam; uzsver nozīmīgo darbu sociālajā jomā, ko šajā saistībā veic sieviešu organizācijas; tomēr prasa veikt izmaiņas struktūrās, lai sievietes varētu vieglāk piekļūt algotam darbam; |
16. |
norāda, ka slēptais bezdarbs lauku apvidos vairāk ietekmē sievietes nekā vīriešus, jo valda tradicionāli uzskati par dzimumu lomām, un daudzos rajonos ir nepietiekama infrastruktūra, piemēram, bērnu aprūpes iestādes; |
17. |
aicina dalībvalstis sadarbībā ar reģionālajām iestādēm sekmēt reģionālu resursu centru izveidi sievietēm, īpaši vecumā no 25 līdz 60 gadiem, kuras ir bezdarbnieces, un palīdzēt viņām kļūt par pašnodarbinātām personām vai izveidot pakalpojumus kopienās, sniedzot konsultācijas par būtiskiem jautājumiem un novērtējot konkrētās vajadzības; |
18. |
aicina dalībvalstis uzlabot izglītības un apmācības iespējas un veicināt bērnu aprūpes infrastruktūru sociālo pakalpojumu tīkla attīstību, kā arī vecāka gadagājuma cilvēku, slimnieku un invalīdu aprūpi, jo tas ir līdzeklis darba, ģimenes un personiskās dzīves saskaņošanai laukos; aicina dalībvalstis uzlabot arī veselības aprūpes pakalpojumus un it īpaši primārās veselības aprūpes pieejamību; aicina dalībvalstis lauku apvidos nodrošināt vidējā medicīnas personāla un neatliekamās palīdzības ārstu pakalpojumu sniegšanu; |
19. |
vērš uzmanību uz to, ka lauku apvidos ir stingri iesakņojies tabu saistībā ar seksuālo vardarbību un/vai vardarbību ģimenē pret sievietēm un meitenēm, un aicina dalībvalstis veikt atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu labāku aizsardzību un atbalstu upuriem, kā arī personām, kuras pakļautas riskam kļūt par šādas vardarbības upuriem; |
20. |
mudina dalībvalstis veikt pasākumus, lai novērstu trūkumus lauku apvidu transporta infrastruktūrā un izstrādātu politikas pamatnostādnes, ar ko uzlabotu transporta pakalpojumu pieejamību visiem iedzīvotājiem, it sevišķi invalīdiem, jo transports ir viens no līdzekļiem tādu problēmu ierobežošanai kā sociālā atstumtība un nevienlīdzība sabiedrībā, kuras galvenokārt skar sievietes; |
21. |
aicina Komisiju, pārskatot lauku attīstības programmas, uzmanīgi uzraudzīt, kā dzimumu līdztiesības aspekts tiek integrēts lauku attīstības programmās, ko iesniegušas dalībvalstis; |
22. |
šajā sakarā atzinīgi vērtē ESF/EQUAL projektus, kuru mērķis ir pievērst uzmanību sieviešu stāvoklim lauksaimniecībā un lauku apvidos un to uzlabot; aicina Komisiju un dalībvalstis veicināt šādus projektus visā Eiropas Savienībā; |
23. |
aicina dalībvalstis atbalstīt uzņēmējsabiedrības, kuras iegulda lauku apvidos un piedāvā augstas kvalitātes nodarbinātību sievietēm; |
24. |
aicina ES iestādes, dalībvalstis, reģionālās un vietējās varas iestādes veicināt zināšanu apmaiņas forumu vai līdzīgu pasākumu organizēšanu kā valsts, tā starptautiskā mērogā, īpaši ņemot vērā sieviešu stāvokli lauku apvidos; |
25. |
atzīmē to, ka sievietes nav samērīgi pārstāvētas oficiālos lauku vai reģionālo pašvaldību vadošos amatos, lai gan viņas veic svarīgu darbu “neformālā” kopienā, kur sievietēm ir būtiska sociālā loma, ietekmējot sociālā kapitāla veidošanos, iekļaujoties neformālos vietējos tīklos (t. i., brīvprātīga kopienas darba sistēmā vai dažādās tematiskās asociācijās); |
26. |
aicina attiecīgās valstu un reģionālās iestādes un vietējās pašvaldības sekmēt sieviešu līdzdalību vietējās rīcības grupās un vietējo partnerību izveidi saskaņā ar Kopienas lauku attīstības iniciatīvu (LEADER), kā arī attiecīgajās valdēs nodrošināt proporcionālu sieviešu un vīriešu sastāvu; |
27. |
pauž nožēlu par to, ka Komisija nav attiecīgi atbildējusi uz iepriekšminēto Parlamenta 2003. gada 3. jūlija rezolūciju un nav veikusi radikālu Direktīvas 86/613/EEK pārskatīšanu, lai gan Komisija pati atzīst, ka šīs direktīvas piemērošana līdz šim nav bijusi efektīva un ka dalībvalstīs sasniegti minimāli panākumi attiecībā uz līdzstrādājošo dzīvesbiedru, kuri palīdz pašnodarbinātām personām vai lauksaimniecībā nodarbinātām personām, darba atzīšanu un viņu tiesību aizsardzības pienācīgu nodrošināšanu; atkārtoti aicina Komisiju līdz 2008. gada beigām iesniegt priekšlikumu pārskatīt direktīvu, ar ko paredz neatkarīgas sociālās tiesības un pensiju tiesības sievietēm, kuras palīdz lauku saimniecībās, un sievietēm, kuras palīdz MVU; |
28. |
pauž dziļu nožēlu arī par to, ka Komisija vēl nav veikusi praktisku darbību, atbildot uz Parlamenta iepriekšējām rezolūcijām par līdzstrādājošām personām, kas iesaistītas pašnodarbinātībā, un kurās iekļauta prasība:
|
29. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai, kā arī dalībvalstu vēlētām iestādēm un izpildinstitūcijām, kuru atbildībā ir vienādu iespēju nodrošināšana iedzīvotājiem vietējā, reģionālā un valsts līmenī. |
(1) OV L 55, 25.2.2006., 20. lpp.
(2) OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp.
(3) OV L 368, 23.12.2006., 15. lpp.
(4) OV L 209, 11.8.2005., 1. lpp.
(5) OV L 359, 19.12.1986., 56. lpp.
(6) OV L 204, 26.7.2006., 23. lpp.
(7) OV L 161, 26.6.1999., 1. lpp.
(8) OV C 386, 20.12.1996., 1. lpp.
(9) OV C 61 E, 10.3.2004., 370. lpp.
(10) OV C 186, 6.8.2003., 3. lpp.
(11) Padomes dokuments Nr. 10117/2006, 9.6.2006.
(12) Eiropas Komisijas Lauksaimniecības ģenerāldirektorāts, 2000. gads.
(13) OV L 205, 6.8.2005., 21. lpp.
(14) Padomes dokuments Nr. 6694/07, 23.2.2007.
(15) OV C 194, 19.7.1993., 389. lpp.
(16) OV C 74 E, 24.3.2004., 882. lpp.
(17) OV C 301 E, 13.12.2007., 56. lpp.
(18) Šo lauku apvidu definīciju pieņēma saistībā ar Padomes Lēmumu 2006/144/EK. Komisija ir konsekventi lietojusi Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) metodiku. ESAO metodika pamatojas uz iedzīvotāju blīvumu (ESAO, Rādītāju izveide par lauku apvidiem teritoriālās politikas izstrādei, Parīze, 1994. g.). Tā balstās uz divu pakāpju pieeju: pirmkārt, vietējās vienības (piemēram, administratīvie rajoni) tiek noteiktas par lauku kopienām, ja to iedzīvotāju blīvums ir mazāks par 150 iedzīvotājiem uz vienu kvadrātkilometru. Otrkārt, reģioni (piemēram, NUTS 3 vai NUTS 2) ir iedalīti 3 kategorijās:
— |
reģions ar dominējošu laukos dzīvojošo īpatsvaru (PR): ja vairāk nekā 50 % reģiona iedzīvotāju dzīvo lauku kopienās (kurās ir mazāk par 150 iedzīvotājiem uz vienu km2), |
— |
reģions ar būtisku laukos dzīvojošo īpatsvaru (IP): ja 15 %–50 % reģiona iedzīvotāju dzīvo lauku kopienās, |
— |
reģions ar dominējošu pilsētās dzīvojošo īpatsvaru (PU): ja mazāk par 15 % reģiona iedzīvotāju dzīvolauku kopienās. |
ES 27 dalībvalstu 1284 NUTS 3 reģioni ir sadalīti aptuveni līdzīgās proporcijās starp trim pilsētu-lauku kategorijām. Komisija šobrīd strādā pie alternatīvām definīcijām, kas labāk atspoguļotu apvidu ar būtisku laukos dzīvojošo īpatsvaru, ietverot arī piepilsētu lauku teritorijas.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/29 |
Ilgtspējīga lauksaimniecība un biogāze: ES tiesību aktu pārskatīšana
P6_TA(2008)0095
Eiropas Parlamenta 2008. gada 12. marta rezolūcija par ilgtspējīgu lauksaimniecību un biogāzi — nepieciešamība pārskatīt ES tiesību aktus (2007/2107(INI))
(2009/C 66 E/05)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas 2005. gada 7. decembra paziņojumu “Rīcības plāns par biomasas izmantošanu” (COM(2005)0628), |
— |
ņemot vērā Komisijas 2007. gada 10. janvāra paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam “Atjaunojamo enerģijas avotu ceļvedis. Atjaunojamie enerģijas avoti 21. gadsimtā — ilgtspējīgākas nākotnes veidošana” (COM(2006)0848), |
— |
ņemot vērā Komisijas 1997. gada 26. novembra paziņojumu “Enerģija nākotnei —atjaunojamie enerģijas avoti. Baltā grāmata Kopienas stratēģijai un rīcības plānam” (COM(1997)0599), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvu 2001/77/EK par tādas elektroenerģijas pielietojuma veicināšanu iekšējā elektrības tirgū, kas ražota, izmantojot neizsīkstošos enerģijas avotus (1), |
— |
ņemot vērā Komisijas 2004. gada 26. maija paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam “Atjaunojamās enerģijas apmērs ES. Komisijas ziņojums saskaņā ar Direktīvas 2001/77/EK 3. pantu, likumdošanas instrumentu un citu Kopienas politikas pasākumu ietekmes izvērtēšana saistībā ar atjaunojamās enerģijas avotu devuma attīstību ES, kā arī priekšlikumi konkrētām darbībām” (COM(2004)0366), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Lēmumu Nr. 1230/2003/EK, ar ko pieņem daudzgadu programmu par rīcību enerģijas jomā: Saprātīga enerģija Eiropai (2003. līdz 2006. gadam) (2) un 2006. gada 8. februāra paziņojumu ES stratēģija biodegvielu jomā (COM(2006)0034), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 8. maija Direktīvu 2003/30/EK par biodegvielas un citu atjaunojamo veidu degvielas izmantošanas veicināšanu transportā (3), |
— |
ņemot vērā Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (4), un Padomes 2005. gada 20. septembra Regulu (EK) Nr. 1698/2005 par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) (5), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 11. februāra Lēmumu Nr. 280/2004/EK par monitoringa mehānismu attiecībā uz siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisiju un par Kioto protokola īstenošanu Kopienā (6), |
— |
ņemot vērā Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvu 2003/96/EK, kas pakārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (7), |
— |
ņemot vērā Parlamenta 2005. gada 29. septembra rezolūciju par atjaunojamās enerģijas apmēru ES un priekšlikumiem konkrētām darbībām (8), |
— |
ņemot vērā Parlamenta 2006. gada 23. marta rezolūciju par kultūraugu veicināšanu mērķiem, kas nav saistīti ar pārtiku (9), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, |
— |
ņemot vērā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas ziņojumu un Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumus (A6–0034/2008), |
A. |
tā kā iepriekšminētajā Komisijas 1997. gada 26. novembra paziņojumā ir noteikts mērķis līdz 2010. gadam no 6 % līdz 12 % palielināt atjaunojamās enerģijas avotu izmantošanu; |
B. |
tā kā Komisija savā iepriekšminētajā 2005. gada 7. decembra paziņojumā ir noteikusi, ka šā mērķa sasniegšanai vairāk nekā divreiz ir jāpalielina no biomasas saražotās enerģijas apjoms; |
C. |
tā kā lauksaimniecība un mežkopība ES ir būtiski mazinājusi klimata pārmaiņu ietekmi, ko apliecina fakts, ka lauksaimniecības radītās siltumnīcefekta gāzu emisijas laikposmā no 1990. gada līdz 2004. gadam ir samazinājušās par 10 % 15 dalībvalstu ES un par 14 % 25 dalībvalstu ES; tā kā sagaidāms, ka 2010. gadā ES lauksaimniecības radītās emisijas samazināsies par 16 %, salīdzinot ar 1990. gadu; |
D. |
tā kā pastāv vērā ņemama iespēja būtiski palielināt biogāzes ražošanu, jo īpaši no tādiem biogāzes iegūšanas avotiem kā lopkopība (kūtsmēsli), dūņas, atkritumi un pārtikas un dzīvnieku barības ražošanā neizmantojami augi; tomēr tā kā ir jāņem vērā ietekme, ko no kūtsmēsliem saražotas enerģijas izmantošana atstāj uz augsnes struktūru un augsnes izmantošanas laiku; |
E. |
tā kā no kūtsmēsliem, energoieguves kultūrām, dūņām un organiskiem atkritumiem saražotās biogāzes apjoms gadā ir tikai 50 PJ, lai gan no kūtsmēsliem vien varētu saražot 827 PJ biogāzes; |
F. |
tā kā biogāzes ražošanas un biogāzes iekārtu izvietojums ES ir nevienāds, kas liecina, ka biogāzes potenciālu neizmanto pilnā mērā; |
G. |
tā kā biogāzi var izmantot daudzos noderīgos veidos, tostarp elektroenerģijas ražošanā, apsildīšanā, dzesēšanā, kā arī ar to var darbināt automašīnas utt.; |
H. |
tā kā elektroenerģijas ražošana no biomasas var samazināt siltumnīcefekta gāzu emisijas, un biomasa ir viens no lētākajiem apkures avotiem; |
I. |
tā kā ar energoieguves kultūru izmantošanu saistītu biogāzes iekārtu attīstība ir ievērojami samazinājusies strauji augošo labības cenu, kā arī pārtikas piegāžu un vides apsvērumu dēļ; |
J. |
tā kā bažas par saistību starp bioenerģijas (galvenokārt bioetanola un biodīzeļdegvielas) ražošanu un labības un pārtikas cenu celšanos pasaules tirgū neattiecas uz biogāzes ražošanu no kūtsmēsliem, dūņām, organiskiem atkritumiem un pārtikas un dzīvnieku barības ražošanā neizmantojamiem augkopības blakusproduktiem, turklāt minētās izejvielas nekaitīgā veidā ir jāpārstrādā jebkurā gadījumā; |
K. |
tā kā jaunajās dalībvalstīs kūtsmēsliem lielākoties ir salmu piejaukums 20 % un lielākā apmērā un ilgāks laiks starp kūtsmēslu sakrāšanos un aizvākšanu, un šādi apstākļi nav piemēroti nekāda veida fermentācijai, |
Biogāze — būtisks enerģijas avots
1. |
atzīst, ka biogāze ir būtisks enerģijas avots, kas veicina ilgtspējīgu ekonomikas, lauksaimniecības un lauku attīstību un vides aizsardzību; |
2. |
uzsver ieguldījumu, ko var nodrošināt biogāzes ražošana, lai mazinātu ES energoatkarību; |
3. |
uzsver, ka biogāzes ražošana no kūtsmēsliem, dūņām, kā arī sadzīves, dzīvnieku un organiskiem atkritumiem sekmē enerģijas avotu dažādošanu un līdz ar to arvien vairāk palielina gan Eiropas energoapgādes drošību, konkurētspēju un noturību, gan arī paver jaunas ienākumu gūšanas iespējas lauksaimniekiem; |
4. |
uzskata, ka biogāzes izmantošana īpaši siltuma un enerģijas ražošanā varētu dot ievērojamu ieguldījumu saistošajam mērķim, ka līdz 2020. gadam atjaunīgajai enerģijai jāveido 20 % no kopējā ES energopatēriņa; |
5. |
uzsver, ka ilgtermiņa perspektīvā ar atjaunīgiem enerģijas avotiem, piemēram, biogāzi un biodegvielu apvienojumā ar saules un vēja enerģiju, veicinot intensīvus turpmākos centienus pētniecības jomā, var panākt lielāku neatkarību no fosilajiem un kodolenerģijas avotiem; |
6. |
mudina ES un dalībvalstis izmantot milzīgo biogāzes potenciālu, radot labvēlīgus apstākļus, kā arī uzturot un attīstot atbalsta shēmas, lai pastāvīgi sekmētu ieguldījumus biogāzes iekārtās un nodrošinātu tām atbalstu; |
Vide, energoefektivitāte un ilgtspējība
7. |
uzsver, ka biogāzes ražošanai no kūtsmēsliem ir vairāki ekoloģiski labvēlīgi aspekti, piemēram, mazākas metāna, CO2, cieto daļiņu un slāpekļa oksīda emisijas, daudz mazāks smakas piesārņojums, dūņu higienizācija un kvalitatīvāka slāpekļa mēslojuma iegūšana no pārstrādātiem kūtsmēsliem, kas nozīmē, ka ir nepieciešams mazāks slāpekļa daudzums, lai iegūtu vajadzīgo mēslojuma efektivitāti; |
8. |
uzsver, ka lauksaimniecības degvielas ražošana no atkritumiem nevar kļūt par pašmērķi; atzīmē, ka atkritumu apjoma samazināšanai joprojām ir jābūt ES un dalībvalstu vides politikas prioritātei; |
9. |
aicina kā biogāzes avotu aizvien biežāk izmantot vircu, jo šādai izmantošanai ir daudz lielākas iespējas, turklāt tādējādi tiek sekmēta to energoražošanas iekārtu decentralizācija, kurās izmanto biogāzi; atzīmē, ka, pastiprināti izmantojot vircu, var ievērojami samazināt metāna noplūdi vircas uzglabāšanas vietās; |
10. |
uzsver, ka kūtsmēslos, sadzīves notekūdeņos un agrorūpnieciskajos atkritumos var būt vielas (baktērijas, vīrusi, parazīti, smagie metāli, kaitīgas organiskas vielas), kuras var radīt draudus sabiedrības veselībai vai videi; prasa Komisijai nodrošināt, ka tiek veikti atbilstīgi piesardzības pasākumi, lai novērstu piesārņojumu un minēto vielu un to izraisīto slimību izplatīšanos; |
11. |
uzskata, ka dūņu un dzīvniekizcelsmes vai organisku atkritumu izmantošana uzlabos biogāzes iekārtu efektivitāti; uzskata, ka ar dzīvniekizcelsmes atkritumiem saistītās higiēnas problēmas lielākoties var salīdzinoši viegli kontrolēt; |
12. |
turklāt aicina biogāzes iekārtās kā biomasu izmantot pirmās pakāpes pārstrādes produktus, piemēram, kartupeļu mizas vai augļu mīkstumu; |
13. |
uzsver, ka tuvākajā nākotnē ir sagaidāmi tehniski un ar apsaimniekošanu saistīti uzlabojumi, kas vairos to biogāzes iekārtu labvēlīgu ietekmi uz vidi un veselību, kurās izmanto kūtsmēslus, vircu un organiskos atkritumus; |
14. |
uzskata, ka gan biogāzes iekārtām, gan lauksaimniecības uzņēmumiem būtiski faktori ir ilgtspējība un šo iekārtu un uzņēmumu lielums, kas atbilst attiecīgā reģiona īpatnībām, lai šo iekārtu un uzņēmumu radītā labvēlīgā ietekme uz vidi sekmētu saprotošāku attieksmi pret lauksaimniecības uzņēmumiem, kuri sastopas ar daudzām problēmām, jo kaimiņi un plaša sabiedrība par tiem aizvien biežāk iesniedz sūdzības; |
15. |
norāda, ka biogāzes iekārtas, kurās izmanto kūtsmēslus, dūņas vai organiskos atkritumus, var palielināt amonjaka noplūdes rādītājus; tomēr uzskata, ka šo blakus iedarbību var salīdzinoši viegli novērst un ka attiecībā uz biogāzes iekārtām dalībvalstu tiesību aktos, kā arī atbalsta piešķiršanas noteikumos ir jāiekļauj preventīvi pasākumi; |
16. |
mudina dalībvalstis un Komisiju nodrošināt, lai biogāzes iekārtās nenotiktu metāna noplūdes, jo tas varētu kompromitēt šo iekārtu ieguldījumu globālās sasilšanas mazināšanā; |
Ekonomiskā dzīvotspēja un atbalsta shēmas
17. |
atkārtoti pauž savu nostāju, ka par kritērijiem finansiāla atbalsta piešķiršanai biogāzes iekārtām jānosaka efektivitāte, tehniskā attīstība un pozitīva siltumnīcefekta gāzu emisiju bilance, pievienotās vērtības vairošana lauksaimniecības uzņēmumos un lauku reģionos, kā arī citas šādu iekārtu ekonomiskās un ekoloģiskās priekšrocības; uzsver, ka nedrīkst apdraudēt iedzīvotāju apgādi ar pārtiku; |
18. |
ar lielām bažām atzīmē, ka daudzās dalībvalstīs palielinās konkurence starp atsevišķu lauksaimniecības produktu, piemēram, kukurūzas, izmantošanu enerģētikā un pārtikas un dzīvnieku barības ķēdē; uzsver, ka šāda konkurence ir radījusi ievērojamu lopbarības cenu pieaugumu; |
19. |
prasa Komisijai un dalībvalstīm turpmākajos priekšlikumos attiecībā uz biogāzes nozares regulējumu ņemt vērā ne tikai vides aspektus, bet arī ietekmi uz kvalitatīvi augstvērtīgu un noturīgu pārtikas produktu ražošanu; |
20. |
uzsver, ka biogāzes ražošana no kūtsmēsliem, dūņām un dzīvniekizcelsmes un organiskiem atkritumiem ir jānosaka par prioritāti, jo šāda ražošana nepārprotami ir ilgtspējīga un labvēlīgi ietekmē vidi; |
21. |
atzīmē, ka biogāzes iekārtas optimālais lielums ir atkarīgs no dažādiem apstākļiem, kas nosaka ražošanas apjomu un kas ir padziļināti jāizpēta; uzskata, ka papildus saimnieciskajam un siltumnīcefekta gāzu bilances novērtējumam īpaši svarīgi ir novērtēt iekārtas lieluma ietekmi uz apkārtējo ainavu, ņemot vērā monokultūras izplatību attiecībā pret atsevišķiem kultūraugiem; |
22. |
uzsver, ka no vides un ekonomikas viedokļa biogāzes iekārtu operatoriem labākais risinājums būtu kombinēt visas pieejamās organiskās izejvielas; |
23. |
uzskata, ka jaunajai un novatoriskajai biogāzes nozarei sākumā gan ir vajadzīga veicinoša palīdzība, taču šādas atbalsta darbības jāpārtrauc pēc tam, kad nozare ir gatava strādāt tirgus apstākļos; |
24. |
uzskata, ka tādu biogāzes iekārtu finansēšana, kurās izmanto tikai augu izejvielas, turpmāk ir rūpīgi jāuzrauga un jāpārorientējas uz progresīvākajām un efektīvākajām iekārtām vai sistēmām, lai nodrošinātu ES ekonomisko un tehnisko pārākumu šajā jomā un izpētītu nākotnes iespējas; |
25. |
prasa Komisijai iesniegt ziņojumu par to, kā energoieguves kultūru jomā noteikt ekonomiskās un ekoloģiskās efektivitātes kritērijus, lai šī salīdzinoši jaunā metode kļūtu videi labvēlīgāka, nodrošinot pareizu risinājumu pārtikas ražošanas un piegādes nozarē pastāvošajām problēmām; |
26. |
aicina nodrošināt lielāku atbalstu biogāzes tehnoloģiju pētniecībai un popularizēšanai, jo īpaši attiecībā uz biomasu (otrās paaudzes biogāzi) kā biodegvielas avotu un attiecībā uz biogāzes iekārtu rentabilitātes palielināšanu, kas nodrošina labvēlīgu ietekmi uz vidi, jo, vienīgi izmantojot novatoriskas tehnoloģijas, piemēram, gāzes rekuperācijas metodes, varētu ievērojami palielināt biogāzes iekārtu efektivitāti; |
27. |
atgādina dalībvalstīm un Komisijai, ka turpmāka biogāzes ražošanas paplašināšana nav iespējama bez papildu finansējuma; atgādina, ka finansējums ir jāpiešķir pētniecībai un izstrādei, konkrētu projektu rezultātu popularizēšanai, iekārtām un lielākam atbalstam ekoloģiskai elektroenerģijai un ekoloģiskai gāzei; |
28. |
atgādina, ka labākie panākumi biogāzes ražošanas veicināšanā ir tām dalībvalstīm, kuras ir ieviesušas papildu stimulus ekoloģiskās elektroenerģijas ražošanai, nodrošinot atbilstīgas cenu subsīdijas vai veicot citus pasākumus; |
29. |
uzskata, ka ekoloģiskās gāzes ražošanai ir jāparedz tādas pašas subsīdijas kā ekoloģiskās elektroenerģijas ražošanai; |
30. |
mudina Komisiju un dalībvalstis nodrošināt, ka ES un dalībvalstu programmās paredzētos līdzekļus piešķir efektīvākajām un ilgtspējīgākajām iekārtām, jo īpaši tām iekārtām, kas ražo elektroenerģiju un siltumenerģiju, vai tām ierīcēm un tīklu iekārtām, kas biogāzi uzkrāj un novada dabasgāzes tīklā; |
31. |
šajā ziņā uzsver, ka elektroenerģijas, siltuma un dabasgāzes novadīšana tīklos jāveic nediskriminējoši, un aicina biogāzei piemērot tādus pašus noteikumus kā dabasgāzei, lai pēc novadīšanas dabasgāzes tīklā varētu pilnībā izmantot biogāzes potenciālu; |
32. |
uzskata, ka CO2 emisiju tirdzniecības procedūru vienkāršošana var būtiski palielināt biogāzes iekārtu ekonomisko dzīvotspēju un ilgtspējību; |
33. |
uzsver, ka tiem lauksaimniekiem, kuriem nav pietiekami ietilpīga kūtsmēslu glabāšanas vieta, biogāzes iekārtas var palīdzēt ekonomiski izdevīgā veidā risināt šo problēmu; |
34. |
prasa Komisijai un dalībvalstīm nodrošināt, ka biogāzes iekārtu uzstādīšanu, kā arī atļauju piešķiršanu izmantot organiskos atkritumus un dūņas neapgrūtina pārmērīgas administratīvās procedūras un noteikumi; |
35. |
vērš uzmanību uz lielajām atšķirībām, kādas starp dalībvalstīm pastāv attiecībā uz biogāzes iekārtu apstiprināšanas procedūrām, un aicina dalībvalstis nodrošināt, ka savos noteikumos reģionālās plānošanas un licenču piešķiršanas un apstiprināšanas jomā nav nevajadzīgi šķēršļi; |
36. |
aicina vienkāršot plānošanas un atļauju piešķiršanas procedūru attiecībā uz biogāzes iekārtu celtniecību; |
37. |
aicina Komisiju izveidot kopīgu sarakstu, kurā uzskaitīti atļautie produkti izmantošanai biogāzes iekārtās, lai dažādu dalībvalstu lauksaimniekiem nodrošinātu līdzvērtīgus konkurences apstākļus; |
38. |
mudina lauksaimniekus sadarboties biogāzes iekārtu uzstādīšanas un izmantošanas jomā; |
Nepieciešamība pārskatīt ES tiesību aktus
39. |
mudina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt saskaņotu biogāzes politiku; prasa Komisijai iesniegt īpašu ziņojumu par biogāzi un tās ražošanas veicināšanu ES, uzsverot nepieciešamās izmaiņas Kopienas un dalībvalstu tiesību aktos, lai turpmāk paplašinātu biogāzes nozari un norādot efektīvākos ES fondu un programmu izmantošanas veidus, kā arī sniedzot labākās prakses piemērus; šajā ziņā prasa arī novērtēt biogāzes ražošanas dažādo metožu ietekmi uz klimatu, ainavas ekoloģiju, lauksaimnieku ienākumiem un nodrošinātību ar pārtiku pasaulē; |
40. |
ierosina biogāzes veicināšanas plašu iekļaušanu ierosinātajā Atjaunojamās enerģijas direktīvā (COM(2008)0019), īpaši uzsverot šādus elementus:
|
41. |
mudina Komisiju pēc iespējas drīz iesniegt priekšlikumu bioatkritumu direktīvai, iekļaujot tajā kvalitātes standartus; aicina Komisiju izpētīt iespēju pieņemt vienotu biogāzes un bioatkritumu direktīvu; |
42. |
prasa Komisijai iesniegt likumdošanas priekšlikumus par biogāzes iekārtu atliekvielu izmantošanu; prasa Komisijai nodrošināt, lai biogāzes iekārtās atļautu izmantot tikai tās organisko vielu atliekvielas, kas nerada vides apdraudējumu; prasa Komisijai apsvērt iespēju aizliegt dzīvnieku barībā izmantot augšanas stimulatorus, kas satur smagos metālus, ja, iestrādājot augsnē biogāzes ražošanas atliekvielas, apstiprinās, ka tā ir ES mēroga problēma; |
43. |
prasa Komisijai nodrošināt, lai visās dalībvalstīs un reģionos efektīvi īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 15. janvāra Direktīvu 2008/1/EK par piesārņojuma integrētu novēršanu un kontroli (10), Nitrātu direktīvu (11), Notekūdeņu dūņu direktīvu (12), Ūdens pamatdirektīvu (13), Putnu direktīvu (14), Dzīvotņu direktīvu (15) un tiesību aktus par smagajiem metāliem, tādējādi padarot pievilcīgākus to biogāzes iekārtu projektus, kurās izmanto kūtsmēslus un dūņas; |
44. |
mudina Komisiju cik vien drīz iespējams iesniegt stratēģiju, ar ko paredz biogāzes iekārtas iekļaut Kioto mehānismā, piemēram, izmantojot zaļos sertifikātus, īpašas piemaksas vai nodokļu atlaides par elektroenerģijas un siltumenerģijas ražošanu biogāzes iekārtās vai paredzot citus pasākumus; norāda, ka šādi pasākumi palielinātu biogāzes iekārtu rentabilitāti un vienlaikus padarītu pārredzamākus centienus mazināt lauksaimniecības radītās klimata pārmaiņas; |
45. |
aicina pēc Ūdeņu pamatdirektīvas pilnīgas īstenošanas novērtēt Nitrātu direktīvas aktualitāti; |
46. |
atkārtoti uzsver, ka ES tiesību aktos nedrīkst lielāku atbalstu paredzēt mākslīgo minerālmēslu nekā kūtsmēslu un biogāzes iekārtu blakusproduktu izmantošanai; tādēļ steidzami un kā neatliekamu pasākumu aicina pārskatīt Nitrātu direktīvā iekļauto kūtsmēslu definīciju; |
47. |
prasa Komisijai, izstrādājot ieteikumus vai direktīvu, sekmēt biogāzes novadīšanu dabasgāzes tīklos; |
48. |
prasa Komisijai pēc iespējas drīz iesniegt priekšlikumus par dzīvnieku un lauksaimniecības kultūru blakusproduktu turpmāku izmantošanu biogāzes ražošanā, kā tas paredzēts iepriekšminētajā Komisijas 2005. gada 7. decembra paziņojumā; |
49. |
mudina tās dalībvalstis, kuras pašreizējās valsts attīstības programmās nav iekļāvušas pasākumus vai nav iekļāvušas pietiekami iedarbīgus pasākumus, iekļaut biogāzes jautājumu pašreizējo lauku un reģionālās attīstības programmu termiņa vidus novērtējumā un ierosināt turpmākās rīcības priekšlikumus; |
50. |
aicina Komisiju nodrošināt sadarbību un saskaņošanu dalībvalstu starpā, iesaistot arī tās valstis, kurās pašlaik nav biogāzes iekārtu vai tās ir nelielā skaitā, lai dalībvalstis uzzinātu par biogāzes iekārtās izmantoto labāko praksi, apmainoties ar zināšanām un tehniskajiem paņēmieniem; |
51. |
prasa Komisijai, ņemot vērā Parlamenta priekšlikumus un panākto attīstību, ne vēlāk kā 2008. gada 15. decembrī iesniegt Parlamentam saskaņotu ziņojumu par ES biogāzes ražošanu un turpmākajiem plāniem šajā jomā, iekļaujot ietekmes novērtējumu; |
52. |
aicina pašreizējo prezidentūru un turpmākās Eiropadomes prezidentūras turpināt diskusijas par to, kā veicināt biogāzes ilgtspējīgu ražošanu; šajā ziņā atzīmē, ka biogāzes iekārtu ilgtspējīgā sekmēšanā jāiekļauj arī siltuma un elektrības kopīga ražošana; * ** |
53. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem. |
(1) OV L 283, 27.10.2001., 33. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/108/EK (OV L 363, 20.12.2006., 414. lpp.).
(2) OV L 176, 15.7.2003., 29. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 787/2004/EK (OV L 138, 30.4.2004., 12. lpp.).
(3) OV L 123, 17.5.2003., 42. lpp.
(4) OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 146/2008 (OV L 46, 21.2.2008., 1. lpp).
(5) OV L 277, 21.10.2005., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 146/2008.
(6) OV L 49, 19.2.2004., 1. lpp.
(7) OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/75/EK (OV L 157, 30.4.2004., 100. lpp.).
(8) OV C 227E, 21.9.2006., 599. lpp.
(9) OV C 292E, 1.12.2006., 140. lpp.
(10) OV L 24, 29.1.2008., 8. lpp.
(11) Padomes 1991. gada 12 .decembra Direktīvu 91/676/EEK attiecībā uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes nitrāti (OV L 375, 31.12.1991., 1. lpp.). Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.)
(12) Padomes 1986. gada 12. jūnija Direktīva 86/278/EEK par vides, jo īpaši augsnes, aizsardzību, lauksaimniecībā izmantojot notekūdeņu dūņas (OV L 181, 4.7.1986., 6. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.).
(13) Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.). Direktīvā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 2455/2001/EK (OV L 331, 15.12.2001., 1. lpp.).
(14) Padomes 1979. gada 2. aprīļa Direktīva 79/409/EEK par savvaļas putnu aizsardzību (OV L 103, 25.4.1979., 1. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/105/EK (OV L 363, 20.12.2006., 368. lpp.).
(15) Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/105/EK.
Ceturtdiena, 2008. gada 13. marts
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/35 |
Pasaules energoefektivitāte un atjaunojamās enerģijas fonds
P6_TA(2008)0096
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta rezolūcija par Pasaules energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fondu (2007/2188(INI))
(2009/C 66 E/06)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas Paziņojumu “Publiskā un privātā finansējuma mobilizēšana, lai nodrošinātu globālu piekļuvi klimatam labvēlīgiem, lētiem un drošiem energopakalpojumiem: Pasaules energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fonds” (COM(2006)0583), |
— |
ņemot vērā 2007. gada 8. un 9. marta Briseles Eiropadomes prezidentūras secinājumus, |
— |
ņemot vērā 2007. gada 25. septembra rezolūciju par Eiropas atjaunojamo enerģijas avotu ceļvedi (1), |
— |
ņemot vērā 2006. gada 1. jūnija rezolūciju par energoefektivitāti vai kā ar ierobežotiem resursiem sasniegt labāku rezultātu — Zaļā grāmata (2), |
— |
ņemot vērā 2006. gada 14. decembra rezolūciju par rīcības plānu attiecībā uz biomasas izmantošanu (3), |
— |
ņemot vērā 2005. gada 29. septembra rezolūciju par atjaunīgās enerģijas apmēru ES un priekšlikumiem konkrētām darbībām (4), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, |
— |
ņemot vērā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas ziņojumu, kā arī Attīstības komitejas un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumus (A6-0006/2008), |
A. |
tā kā, lai ierobežotu pasaules vidējās temperatūras pieaugumu līdz 2 °C, jāveicina atjaunojamās enerģijas izmantošana un energoefektivitāte, lai pēc visaugstākā līmeņa sasniegšanas 2015. gadā, samazinātos emisijas visā pasaulē; |
B. |
tā kā Sterna pārskata ziņojumā par klimata pārmaiņu ekonomiku (2006. gada oktobris) un Apvienoto Nāciju Organizācijas Klimata pārmaiņu starpvaldību padomes ziņojumos ir norādīts, ka visagrāk un visvairāk no klimata pārmaiņu sekām cietīs visnabadzīgākās valstis un to iedzīvotāji; |
C. |
tā kā, lai saglabātu ilgtspējīgu piekļuvi energopakalpojumiem, ievērojama nozīme ir atjaunojamiem enerģijas avotiem un enerģijas taupīšanai, palīdzot:
|
D. |
tā kā 2002. gada Pasaules sammitā par noturīgu attīstību pasaules valstu vadītāji vienojās uz pusi samazināt to cilvēku skaitu (pašlaik — 1,6 miljardi), kuriem nav pieejami pamata energopakalpojumi; tā kā šo mērķi nekad nevarēs sasniegt, ja pastāvēs pašreizējās tendences; |
E. |
tā kā palielinot atjaunojamo enerģijas avotu izmantošanu un panākot lielākus uzlabojumus energoefektivitātē un enerģijas taupīšanā, jaunattīstības valstu enerģētikas problēmām jāatrod noturīgi risinājumi, |
F. |
tā kā pārredzamība un lēmumu pieejamība sabiedrībai un privātiem ieguldītājiem būs svarīgākie faktori, novērtējot un, iespējams, turpmāk palielinot Pasaules energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fonda piedāvāto atbalstu, un tā kā veiks stingras pārbaudes, jo īpaši šī fonda pirmajos īstenošanas gados, |
1. |
atzinīgi vērtē Komisijas priekšlikumu par Pasaules energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas fondu (GEEREF); |
2. |
uzskata, ka ilgtspējīgu attīstību, jo īpaši jaunattīstības valstīs, ar zema līmeņa siltumnīcefekta gāzu emisiju, tīru gaisu un ilgtspējīgu enerģijas piegādi var sasniegt tikai, nodrošinot, ka ievieš tehnoloģijas atjaunojamo enerģijas resursu izmantošanai, kurās piesaista vietējos energoresursus, un uzlabojot piekļuvi energoresursiem, tajā priekšroku dodot ieguldījumiem attālā un decentralizētā apgādē; |
3. |
uzskata, ka fonda galvenajiem mērķiem ir jābūt energoefektivitātes, enerģijas taupīšanas un atjaunojamās enerģijas veicināšanai, kā arī siltumnīcefekta gāzu emisiju un citu risku samazināšanai, visnabadzīgāko valstu piekļuves energopakalpojumiem uzlabošanai un enerģijas avotu diversifikācijai jaunattīstības valstīs; |
4. |
īpaši atzinīgi vērtē fonda iesaistīšanos privāto ieguldījumu līdzsvarošanā, nodrošinot riska kapitālu, jo ilgtermiņā tam būs izšķirīga nozīme ilgtspējīgu enerģijas projektu veiksmīgai izvēršanai jaunattīstības valstīs; |
5. |
aicina Komisiju nodrošināt, ka jebkurš atbalsts projektiem un tehnoloģiju izvēlei ir atkarīgs no tā, vai ir izpildīti visaptveroši ilgtspējīgas darbības kritēriji un veikts ieguldījums ilgtspējīgā attīstībā, kā arī no ģeogrāfiskām īpašībām un pieejamajiem reģionālajiem resursiem; |
6. |
mudina Komisiju, īstenojot fondu, pievērst uzmanību nelieliem projektiem, kuriem ir visgrūtāk piesaistīt privātā sektora ieguldījumus; uzskata, ka Komisijai ir regulāri jāpārskata EUR 10 miljonu ieguldījumu augšējais ierobežojums atsevišķiem projektiem, vienlaikus piešķirot vismaz trešo daļu no pieejamiem līdzekļiem nelieliem projektiem, kuri izmaksā mazāk nekā EUR 1 miljonu; |
7. |
aicina Komisiju nodrošināt, ka atbalstu jaunattīstības valstu jebkuras biomasas projektam, tostarp projektiem saistībā ar ūdens un kanalizācijas ūdens attīrīšanu, piešķir tikai tad, ja tie atbilst stingriem ilgtspējības kritērijiem, panākot, ka atbalstu piešķirt tikai visilgtspējīgākajām tehnoloģijām, ņemot vērā biomasas pilna dzīvescikla ietekmi uz siltumnīcefekta gāzu emisiju, gaisa kvalitāti, lauku apsaimniekošanu, sociālajiem un ekonomiskajiem apstākļiem un bioloģisko daudzveidību, tostarp dabisko mežu saglabāšanu un pārtikas nodrošināšanu visiem, uzlabojot vietējās lauksaimniecības paraugpraksi; |
8. |
mudina Komisiju rūpēties, lai GEEREF atbalstītu saules ģeneratoru bateriju projektus, un aicina atbalstīt saprātīgu tīklu tehnoloģiju izstrādi; īpaši uzsver ieguldījumus, kas piemēroti nabadzīgajiem lauku iedzīvotājiem, piemēram, apgāde ar eletroenerģiju, izmantojot atjaunojamos enerģijas resursus, tostarp ūdens, saules un vēja enerģiju un biomasu, saules ūdens sildītājus, saules pasterizēšanas ierīces, saules krāsnis, vējdzirnavas un uzlabotas virtuves plītis, kā arī atbalstu mikrokredīta shēmām, lai vietējie iedzīvotāji vairāk piedalītos enerģētikas projektos; |
9. |
uzstāj, ka GEEREF nav jāsekmē lieli projekti, kuru izmaksas pārsniedz EUR 1 miljonu, kas paredzēti konvencionālajiem enerģijas avotiem un biomasas līdzsadedzināšanai esošajās vai jaunajās ogļu spēkstacijās, fosilā kurināmā izmantošanai nelielā apjomā (piemēram, dīzeļģeneratoros) vai lauksaimniecībā izmantojamās degvielas liela mēroga ražošanai; mudina Komisiju nodrošināt, lai ieguldījumi no GEEREF atbalstītajiem apakšfondiem neveicina šos tehnoloģiju veidus; tādēļ aicina Komisiju nodrošināt, ka attiecīgos pārvaldības līgumos un projektu atlases kritērijos nav ietverta šo projektu izvēle; |
10. |
uzskata, ka iespēju robežās lielākā atbalsta daļa ir jāsniedz projektiem, kuros apvienotas atjaunojamās enerģijas tehnoloģijas un lielākas energoefektivitātes panākšana, piemēram, ēku fonda, apgaismojuma un aukstuma ķēdes uzlabošanai; |
11. |
aicina pilnībā saskaņot GEEREF ar turpmāko darbu, kas saistīts ar platformu starptautiskai sadarbībai un enerģijas efektivitātei, kuru piedāvā Komisija, lai uzlabotu sadarbību pētniecības un izstrādes, kā arī salīdzinošās novērtēšanas jomā; |
12. |
mudina Komisiju nodrošināt, lai fonds veicinātu vietējo tirgu attīstību, rūpniecību un veiktspēju jaunattīstības valstīs, piemēram, atbalstot MVU, lai tie varētu uzņemties atbildību par jaunu tehnoloģiju laišanu konkrēta reģiona tirgū; |
13. |
uzskata, ka fonds ir jāizmanto arī, lai jo īpaši MVU no ES dalībvalstīm varētu nodot tehniskās zinātības par ilgtspējīgu enerģētikas tehnoloģiju izstrādi un izmantošanu jaunattīstības valstīs; |
14. |
aicina Komisiju nodrošināt, lai fonds atbilstu un būtu papildinājums dalībvalstu un ES attīstības politikai un enerģijas iniciatīvām, kuras paredzētas jaunattīstības valstīm; |
15. |
aicina Komisiju nodrošināt, lai fonds veiksmīgi darbotos līdzās daudzām citām starptautiskām iniciatīvām un fondiem ilgtspējīgas enerģijas projektu atbalstam jaunattīstības valstīs, tostarp iniciatīvām un fondiem, kurus vada Pasaules Banka un reģionālās attīstības bankas un kurus uzsāka īstenot 2002. gada Pasaules sammitā par noturīgu attīstību, kā arī, lai fonds tos papildinātu; |
16. |
aicina Komisiju nodrošināt, ka fonds dod ieguldījumu, lai samazinātu šķēršļus tīra attīstības mehānisma izmantošanai konkrētās valstīs, jo īpaši vismazāk attīstītajās valstīs, un ka tas sekmē turpmākos tīra attīstības mehānisma projektus, kuriem ir reāla pievienotā vērtība, kuriem ir pozitīva ietekme uz ilgtspējīgu attīstību un kuri atbilst zelta standarta kritērijiem; |
17. |
aicina Komisiju izskatīt iespējas paplašināt fondu atbilstoši Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām režīmam pēc 2012. gada, ņemot vērā, ka jaunattīstības valstīs ilgtspējīgie enerģijas resursi būs būtiski svarīgi, lai sasniegtu šīs konvencijas mērķi; |
18. |
pauž nožēlu, ka ierosinātais minimālais finansējuma mērķis EUR 100 miljoni — paredzot tikai EUR 15 miljonus 2007. un tikpat 2008. gadā, kā GEEREF ieguldījums ir ļoti nepietiekams, ņemot vērā mērķi “palielināt energoefektivitātes un atjaunojamās enerģijas projektu daļu un ievērojami veicināt ilgtspējīgu attīstību” un, ka šobrīd tikai nedaudzas valstis ir pieņēmušas lēmumu par finansiālu dalību fondā; tāpēc aicina Komisiju palielināt ieguldījumu, tajā pašā laikā, mudinot dalībvalstis un daudzpusējās finanšu iestādes apvienot spēkus, lai ievērojami palielinātu fonda apjomu; aicina, lai daudz lielāks skaits dalībvalstu piedāvātu finansiālu atbalstu; |
19. |
uzskata, ka pirmajos gados GEEREF kā atvērtā fonda galvenajam mērķim ir jābūt tādu paraugu radīšanai, kas varētu sekmēt turpmāku devumu, palielinot atjaunojamos enerģijas avotos un energoefektivitātē veikto ieguldījumu plūsmu uz jaunattīstības valstīm un pārejas ekonomikas valstīm, kā arī pasargājot no enerģētiskās nabadzības daudz lielāku skaitu cilvēku nekā paredzētie 13 miljoni; |
20. |
uzsver, ka GEEREF prioritātei ir jābūt vismazāk attīstīto valstu īpašām vajadzībām un pasākumiem, kuriem ir cieša saikne ar nabadzības samazināšanu; atzīmē, ka GEEREF darbības joma ir atbalsts reģionāliem apakšfondiem, kas izveidoti Subsahāras Āfrikai, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna salu valstīm, Eiropas kaimiņvalstīm (tostarp Ziemeļāfrikas un tām Austrumeiropas valstīm, kas nav ES dalībvalstis), Latīņamerikai un Āzijai; tomēr aicina īpašu uzmanību pievērst ĀKK valstu vajadzību apmierināšanai; aicina Komisiju nodrošināt, ka, sadalot piešķīrumus, finansējumu piešķir ne tikai vienam vai diviem apakšfondiem. noteikti iesaka, lai gadījumā, ja portfelī iekļauj apakšfondus Ķīnai un Krievijai, šīm valstīm netiktu novirzīti visi pieejamie līdzekļi, un ka tie ir īpaši svarīgi kā izmēģinājuma projekti; |
21. |
tomēr saskaņā ar pašreizējo informāciju atzīst, ka GEEREF varētu būt grūti ievērot ESAO Attīstības palīdzības komitejas kritērijus publiskās palīdzības attīstības jomā, jo ieguldījumus noteiks, ņemot vēra finansiālo ieņēmumu prognozes, nevis attīstības vajadzības; norāda uz risku, ka nabadzības izskaušana, kas ir minēta kā GEEREF īpašs mērķis, varētu kļūt tikai par fonda otršķirīgu prioritāti; tādēļ uzsver, ka papildus skaidru attīstības kritēriju izstrādei, lai noteiktu projektus, kas atbilst GEEREF kritērijiem, Komisijai arī būtiski jāpalielina attīstības palīdzība piešķīrumu veidā, lai nabadzīgākos iedzīvotājus varētu apgādāt ar ilgtspējīgu enerģiju; |
22. |
aicina Komisiju regulāri sagatavot ziņojumus par fonda īstenošanas rezultātiem un atbalstītajiem projektiem, kā arī iesniegt gada progresa ziņojumu Parlamentam; |
23. |
aicina Komisiju ierosināt veidus, kā veicināt intensīvu komunikāciju un pieredzes apmaiņu par dažādiem projektiem, to specifiskajiem rezultātiem un to ieguldījumu ilgspējīgā attīstībā; |
24. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai. |
(1) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0406.
(2) OV C 298 E, 8.12.2006, 273. lpp.
(3) OV C 317 E, 23.12.2006, 890. lpp.
(4) OV C 227 E, 21.9.2006, 599. lpp.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/38 |
ES sadarbības politikas attīstības jomā mērķi jaunajās dalībvalstīs
P6_TA(2008)0097
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta rezolūcija par ES sadarbības politikas attīstības jomā mērķi jaunajās dalībvalstīs (2007/2140(INI))
(2009/C 66 E/07)
Eiropas Parlaments,
Attīstības sadarbības tiesību akti
— |
ņemot vērā EK līguma 177.–181. punktu, |
— |
ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, ko parakstīja Kotonū 2000. gada 23. jūnijā (1) un kurā veica grozījumus 2005. gada 25. jūnijā Luksemburgā (2), |
— |
ņemot vērā Tūkstošgades deklarāciju, ko ANO pieņēma 2000. gadā, ANO 2005. gada ziņojumu “Ieguldījums attīstībā” un Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM), |
— |
ņemot vērā 2005. gada 2. marta Parīzes Deklarāciju par palīdzības efektivitāti, |
— |
ņemot vērā 2002. gada Monterejas konsensu par finansējumu attīstībai, |
— |
ņemot vērā Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju, kuri tikās Padomē, Eiropas Parlamentā un Komisijā, kopējo paziņojumu par Eiropas Savienības attīstības politiku: “Eiropas konsenss” (Eiropas konsenss par attīstību) (3), |
— |
ņemot vērā Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju, kuri tikās Padomē, Eiropas Parlamentā un Komisijā, kopīgo paziņojumu “Eiropas konsenss par humāno palīdzību” (4), |
— |
ņemot vērā Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju, kuri tikās 2007. gada 15. maija Padomē, secinājumus par ES rīcības kodeksu attiecībā uz papildināmību un darba dalīšanu attīstības politikas jomā, |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Attīstības politikas saskaņotība: kāpināt progresu, lai sasniegtu Tūkstošgades attīstības mērķus” (COM(2005)0134), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Attīstības paātrināšana attiecībā uz Tūkstošgades mērķu sasniegšanu – attīstības finansēšana un atbalsta efektivitāte” (COM(2005)0133), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “ES palīdzība: sniegt palīdzību, kas būtu nozīmīgāka, efektīvāka un savlaicīgāka” (COM(2006)0087) un uz tā pamatotos Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomes 2006. gada 11. aprīļa secinājumus, |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “2006. gada pārskats par Eiropas Kopienas attīstības politiku un ārējās palīdzības īstenošanu” (COM(2006)0326) |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1905/2006, ar ko izveido finansēšanas instrumentu attīstības sadarbībai (5), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Pārvaldība Eiropas attīstības konsensa kontekstā: ceļā uz saskaņotu Eiropas Savienības līmeņa pieeju” (COM(2006)0421), |
— |
ņemot vērā Čehijas Republikas starptautiskās attīstības sadarbības politiku, tostarp Divpusējās attīstības sadarbības plānu 2007. gadam un šīs valsts stratēģijas dokumentus Angolai un Zambijai, |
— |
ņemot vērā Ungārijas starptautiskās attīstības sadarbības politiku, |
— |
ņemot vērā Latvijas attīstības sadarbības politikas programmu 2006.–2010. gadam, |
— |
ņemot vērā Lietuvas attīstības sadarbības politiku 2006.–2010. gadam, |
— |
ņemot vērā Igaunijas attīstības sadarbības un humānās palīdzības stratēģiju 2006.–2010. gadam, |
— |
ņemot vērā Polijas attīstības sadarbības stratēģiju, kas pieņemta 2003. gadā, un Polijas palīdzības programmu 2007. gadam, |
— |
ņemot vērā Rumānijas valsts starptautiskās attīstības sadarbības stratēģiju, |
— |
ņemot vērā Slovākijas oficiālās attīstības palīdzības (OAP) 2003.–2008. gada vidējā termiņa stratēģiju un Slovākijas 2006. gada attīstības palīdzības valsts programmu, |
— |
ņemot vērā Slovēnijas attīstības sadarbību 2002.–2004. gadā, |
— |
ņemot vērā nevalstiskās organizācijas (NVO) Aid Watch 2007. gada ziņojumu “Nesteidzieties aplaudēt! ES valdības var nepildīt atbalsta solījumus”, ko iesniegusi Eiropas NVO palīdzības un attīstības konfederācija (CONCORD), ietverot NVO novērtējumu par katras valsts veikumu OAP jomā, |
— |
ņemot vērā ES Centrālāzijas stratēģiju (stratēģiju jaunām partnerībām) 2007.–2013. gadam, |
— |
ņemot vērā “Eiropas konsensu par attīstību: ieguldījums saistībā ar izglītības un izpratnes veicināšanu attīstības jomā”, kas ir stratēģijas struktūra, kuru izstrādāja Eiropas iestāžu pārstāvji, dalībvalstis, pilsoniskā sabiedrība un citas ieinteresētās puses un ar kuru iepazīstināja Eiropas attīstības dienās 2007. gada novembrī Lisabonā, |
— |
ņemot vērā 2006. gada 7.–9. novembrī notikušo Eiropas konsensu par NVO paziņojumu, |
— |
ņemot vērā Padomes (Attīstības) 2001. gada 8. novembra rezolūciju par attīstības izglītību un Eiropas sabiedrības labāku informēšanu par attīstības sadarbību, |
— |
ņemot vērā 2002. gada 15.–17. novembrī notikušā Eiropas globālās izglītības kongresa Māstrihtas Deklarāciju, ko pieņēma parlamentāriešu pārstāvji, vietējo un reģionālo iestāžu un pilsoniskās sabiedrības pārstāvji no Eiropas Padomes dalībvalstīm, par Eiropas stratēģijas struktūru globālās izglītības uzlabošanai un paplašināšanai Eiropā līdz 2015. gadam, |
— |
ņemot vērā 2003. gada Palermo procesu, kura nolūks bija izveidot neformālu forumu, kurā dalībnieki varētu apspriest svarīgākās Eiropas attīstības palīdzības tendences un problēmas, lai neformāli papildinātu Komisijas oficiālās apspriežu procedūras, |
— |
ņemot vērā Eiropas konferenci par izpratnes veidošanu un attīstības izglītību Ziemeļu un Dienvidu solidaritātei, kas notika Briselē 2005. gada 19.–20. maijā, |
— |
ņemot vērā 2006. gada 3.–4. jūlijā notikušo Helsinku konferenci par Eiropas attīstības izglītību, |
— |
ņemot vērā 18 mēnešu programmu par attīstības politiku Vācijas, Portugāles un Slovēnijas ES prezidentūrām, |
— |
ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienību 49. pantu, |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Plašāka Eiropa — kaimiņattiecības: jauns pamats attiecībām ar mūsu austrumu un dienvidu kaimiņiem” (COM(2003)0104) un Parlamenta 2003. gada 20. novembra rezolūciju “Plašāka Eiropa — kaimiņattiecības: jauns pamats attiecībām ar mūsu austrumu un dienvidu kaimiņiem” (6), |
— |
ņemot vērā Eiropas drošības stratēģiju, “Drošāka Eiropa labākā pasaulē”, ko 2003. gada 12. decembrī apstiprināja Eiropadome Briselē, |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Eiropas kaimiņattiecību politika — stratēģijas dokuments” (COM(2004)0373), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Par Komisijas priekšlikumu rīcības plāniem saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku (EKP)” (COM(2004)0795), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Eiropas kaimiņattiecību politika — ieteikumi Armēnijai, Azerbaidžānai, Gruzijai, Ēģiptei un Libānai” (COM(2005)0072), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam “Par Eiropas kaimiņattiecību politikas nostiprināšanu” (COM(2006)0726), |
— |
ņemot vērā Rīcības plānu Dienvidkaukāza valstīm (Armēnijai, Azerbaidžānai, Gruzijai), ko Komisija pieņēma 2006. gada 14. novembrī, |
— |
ņemot vērā Komisijas dienestu darba dokumentu, kas pievienots iepriekšminētajam Komisijas paziņojumam “Par Eiropas kaimiņattiecību politikas nostiprināšanu” (SEC(2006)1504), |
— |
ņemot vērā Komisijas dienestu darba dokumentu (SEC(2007)0840), kas pievienots Komisijas paziņojumam “2007. gada pārskats par Eiropas Kopienas attīstības politiku un ārējās palīdzības īstenošanu 2006. gadā” (COM(2007)0349), |
— |
ņemot vērā Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP) progresa ziņojumus par Ukrainu (SEC(2006)1505) un Moldovu (SEC(2006)1506), |
— |
ņemot vērā Komisijas 2005. gada 24. novembra publikāciju “Eiropas kaimiņattiecību politika: progresa gads” (IP/05/1467), |
— |
ņemot vērā komisāres B. Ferrero-Waldner paziņojumu kolēģijai “Eiropas kaimiņattiecību politikas īstenošana un veicināšana” (SEC(2005)1521), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 24. oktobra Regulu (EK) Nr. 1638/2006, ar ko paredz vispārējus noteikumus Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI) izveidei (7), |
— |
ņemot vērā Padomes 2006. gada 23. janvāra Lēmumu 2006/62/EK, kas dod iespēju valstīm, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību politika, kā arī Krievijai, gūt labumu no Tehniskās palīdzības un informācijas apmaiņas (TAIEX) programmas (8), |
— |
ņemot vērā Padomes 2004. gada 22. decembra Lēmumu 2005/47/EK, ar ko groza Lēmumu 2000/24/EK, lai ņemtu vērā Eiropas Savienības paplašināšanos un Eiropas kaimiņattiecību politiku (9), |
— |
ņemot vērā ziņojumu “Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instruments” Baltkrievija/Moldova/Ukraina/Armēnija/Azerbaidžāna/Gruzija (atsevišķi): valsts stratēģijas dokuments 2007.–2013. gadam un nacionālā indikatīvā programma 2007.–2010. gadam, |
— |
ņemot vērā Eiropas Kopienu un Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instrumentu (EK-EKPI) austrumu reģionālās stratēģijas dokumentu (RSP) 2007.–2013. gadam, kas pievienots valstu stratēģijas dokumentiem un ko pieņēmusi Komisija, |
— |
ņemot vērā EKPI Austrumu reģionālo indikatīvo programmu 2007.–2013. gadam, kas sīkāk definē iedarbības centru saskaņā ar jaunā EKPI austrumu reģionālo paketi, |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Melnās jūras sinerģija — jauna reģionālās sadarbības iniciatīva” (COM(2007)0160), |
— |
ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Par vispārējo pieeju EKP partnervalstu līdzdalībai Kopienas aģentūrās un Kopienas programmās” (COM(2006)0724), |
— |
ņemot vērā Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāta 2006. gada jūnija īpašos pētījumus “Eiropas kaimiņattiecību politika: pārskats par EKP valstu ekonomiku”, |
— |
ņemot vērā kapacitātes palielināšanas metodi II jauno dalībvalstu un kandidātvalstu atbalstam sadarbības attīstības jomā, ko Komisija sāka 2007. gada jūlijā, |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2006. gada 19. janvāra rezolūciju par Eiropas kaimiņattiecību politiku (10), |
— |
ņemot vērā partnerības un sadarbības nolīgumus, |
— |
ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, |
— |
ņemot vērā Attīstības komitejas ziņojumu (A6-0036/2008), |
Vispārīgi
A. |
tā kā ES 2006. gadā piešķīra 47 524 miljonu eiro OAP, kas ir 57 % no visas pasaules OAP, un prognozē, ka šis skaitlis pieaugs līdz EUR 78 626 miljoniem 2010. gadā; |
B. |
tā kā jaunās dalībvalstis ir apņēmušās sasniegt OAP mērķi 0,17 % no nacionālā kopienākuma (NKI) līdz 2010. gadam un 0,33 % līdz 2015. gadam ar nākotnes ieguldījumiem, lai nostiprinātu ES nozīmi starptautiskās attīstības sadarbībā; |
C. |
tā kā jauno dalībvalstu attīstības palīdzība attiecas gan uz Eiropas attīstības sadarbības politiku, gan arī uz Eiropas kaimiņattiecību politiku; |
D. |
tā kā jauno dalībvalstu attīstības sadarbība ir vērsta galvenokārt uz Neatkarīgo valstu savienības (NVS) valstīm, Rietumbalkānu valstīm un dažām Āfrikas, Karību reģiona un Klusā okeāna (ĀKK) valstīm; |
E. |
tā kā institucionālā struktūra joprojām ir viena no galvenajām problēmām saistībā ar jauno dalībvalstu efektīvu sadarbību attīstības jomā; |
F. |
tā kā viena no būtiskām problēmām, ar ko sastopas jaunās dalībvalstis, ir vajadzība attīstīt ieinteresēto pušu politisko un valsts atbalstu sadarbībai attīstības jomā, tostarp atbalstu vismazāk attīstītajām pasaules valstīm; |
G. |
tā kā lielākajā daļā dalībvalstu turpmāk ir jāuzlabo izpratne par sadarbību attīstītības jomā; |
H. |
tā kā atbilstīgi savām nacionālajām prioritātēm noteiktās dalībvalstu tiesības izmantot attīstības stratēģijas ir pilnībā likumīga šo valstu suverenitātes izpausme, un šīs tiesības vienmēr jāatzīst un jāievēro; |
Jauno dalībvalstu prioritārās valstis
I. |
tā kā lielākā daļa no Igaunijas un Latvijas divpusējās OAP ir vērsta uz NVS valstīm, jo īpaši Gruziju, Moldovu un Ukrainu, kā arī Afganistānu; tā kā Igaunijas OAP izdevumi 2005. gadā bija 0,08 %, bet Latvijas OAP izdevumi 2005. gadā — 0,07 %; |
J. |
tā kā lielākā daļa no Lietuvas divpusējās OAP ir vērsta uz Baltkrieviju, Ukrainu, Moldovu, Dienvidkaukāza valstīm, Afganistānu (Goras provinci) un Irāku, kā arī tikai uz vienu ĀKK valsti — Mauritāniju, un tā kā 2005. gadā Lietuvas OAP izdevumi bija 0,06 %; |
K. |
tā kā lielākā daļa no Polijas divpusējās OAP ir vērsta uz Baltkrieviju, Ukrainu, Moldovu un Gruziju un tā kā 2005. gadā Polijas OAP izdevumi bija 0,07 %; |
L. |
tā kā lielākā daļa no Ungārijas divpusējās OAP ir vērsta uz Rietumbalkānu valstīm (Melnkalne, Serbija, Bosnija un Hercegovina) un tā kā 2005. gadā Ungārijas OAP izdevumi bija 0,11 %; |
M. |
tā kā lielākā daļa no Rumānijas divpusējās OAP ir vērsta uz Moldovu, Serbiju un Gruziju un tā kā 2006. gadā Rumānijas OAP izdevumi bija 0,04 %; |
N. |
tā kā lielākā daļa no Slovēnijas divpusējās OAP ir vērsta uz Rietumbalkānu valstīm (Bosnija un Hercegovina, Melnkalne, Serbija, Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Albānija) un Moldovu un tā kā 2005. gadā Slovēnijas OAP izdevumi bija 0,11 %; |
O. |
tā kā lielākā daļa no Slovākijas divpusējās OAP ir vērsta uz Serbiju, Melnkalni, Kirgizstānu, Kazahstānu, Ukrainu un Baltkrieviju un tā kā 2005. gadā Slovākijas OAP izdevumi bija 0,12 %; |
P. |
tā kā lielākā daļa no Čehijas Republikas divpusējās OAP ir vērsta uz Bosniju un Hercegovinu, Moldovu, Mongoliju, Serbiju, Melnkalni un Vjetnamu un tā kā 2005. gadā Čehijas Republikas OAP izdevumi bija 0,11 %; |
Q. |
tā kā Bulgārija ir pieņēmusi valsts stratēģiju attīstības sadarbībai tikai 2007. gada beigās un tās prioritātes ir saistītas ar Albāniju, Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, Bosniju un Hercegovinu, Ukrainu un Moldovu, un tās OAP izdevumi 2005. gadā ir vērtējami kā 0,04 %, kas atbilst Bulgārijas ieguldījumam daudzpusējās iestādēs; |
Attiecības starp jaunajām dalībvalstīm un ĀKK valstīm
R. |
tā kā Igaunija, Latvija un Rumānija saskaņā ar Eiropas attīstības sadarbības politiku nesniedz palīdzību ĀKK valstīm, lai gan Igaunija nav atteikusies nākotnē izveidot divpusēju sadarbību ar vienu no vismazāk attīstītajām Subsahāras valstīm; |
S. |
tā kā Bulgārija plāno sniegt palīdzību Āfrikas valstīm, ar kurām tai ir bijušas divpusējas attiecības pirms 1989. gada, piemēram, Ganu; |
T. |
tā kā Čehijas Republika orientējas uz Angolu un Zambiju, Angolai piešķirot 8 % (2007. gadā EUR 956 000) un Zambijai 4 % (2007. gadā EUR 775 000) no visiem piešķirtajiem līdzekļiem; tā kā tā arī finansē programmas Angolā lauksaimniecības un lauku attīstības nozarē, izglītībā un tādas horizontālas programmas kā atmīnēšana, sabiedriskā sektora darbības spēju nostiprināšana, pilsoniskās sabiedrības un dzimumu līdztiesības veicināšana, kā arī vides aizsardzība; un tā kā tā finansē arī programmas Zambijas rietumu provincē, kurā ir īpaši nelabvēlīgi dabas apstākļi, veselības jomā izvirzot par mērķi sasniegt tādus TAM kā bērnu mirstības samazināšana, mātes veselības uzlabošana, HIV/AIDS un citu slimību apkarošana; |
U. |
tā kā Ungārija orientējas uz Etiopiju, bet Polija ir izvēlējusies galvenokārt Angolu un Tanzāniju; |
V. |
tā kā Slovākija orientējas uz Keniju, Sudānu un Mozambiku un uzņēmējdarbības un veselības nozarēm Kenijā, kā arī piedāvā atbalstu atjaunīgo resursu izmantošanā; un tā kā tās attīstības sadarbība ar Sudānu ietver parādu samazināšanu un orientējas uz tehnisko infrastruktūru, piemēram, ūdensapgādi, un sociālajā sektorā īpaši veicina pamatizglītību un pamata veselības aprūpi; |
W. |
tā kā Slovēnija plāno orientēties uz Madagaskaru, Nigēru, Mali, Burkinu Faso, Ugandu un Malāvi ar Slovēnijas nevalstiskās attīstības organizāciju (NVAO)starpniecību un palīdzēt vietējām kopienām tādās nozarēs kā infrastruktūra, izglītība, ūdensapgāde, kanalizācija un ilgtspējīga energoapgāde; |
X. |
tā kā Lietuva 2006. gadā sāka savu pirmo divpusējo projektu Mauritānijā (palīdzība dabas resursu attīstībā); |
Y. |
tā kā visās jaunajās dalībvalstīs ievērojama attīstības atbalsta daļa tiek organizēta, izmantojot daudzpusējus kanālus, tostarp ES, un tādējādi visas šīs valstis netieši veicina ĀKK valstu attīstību; |
Attiecības starp jaunajām dalībvalstīm un to kaimiņvalstīm
Z. |
tā kā EKP ir viena no ES ārējo attiecību augstākajām prioritātēm, lai veicinātu labu pārvaldību un ekonomisko attīstību savā apkaimē un lai tādējādi samazinātu politiskās, ekonomikas un sociālās atšķirības starp dalībvalstīm un to kaimiņvalstīm; |
AA. |
tā kā EKP rīcības plāni trim Dienvidkaukāza valstīm (Gruzijai, Armēnijai un Azerbaidžānai) tika publicēti 2006. gada 14. novembrī, neraugoties uz to, ka Dienvidkaukāza valstu iekļaušana EKP sākotnēji tika noraidīta iepriekš minētā Komisijas 2003. gada paziņojuma zemsvītras piezīmē par paplašinātu Eiropu; |
AB. |
tā kā rīcības plānus paredzēts izveidot atsevišķi katrai valstij; |
AC. |
tā kā ES ārējās attiecībās tradicionāli dod priekšroku reģionālai pieejai; |
AD. |
tā kā Gruzijas valdība pauž cerības, ka Gruziju iekļaus Melnās jūras reģionā tāpat kā Ukrainu un Moldovu, nevis Dienvidkaukāza reģionā, kas ir arī atzīts Rīcības plānā; |
AE. |
tā kā ES-Gruzijas Rīcības plānā ir parādīts, ka ES ir gatava piedāvāt lielāku politisko atbalstu Gruzijai konfliktu risināšanas jomā, no kā tā līdz šim ir atteikusies; |
AF. |
tā kā jaunās dalībvalstis tika iesaistītas EKP izveidē pirms to pievienošanās ES; |
AG. |
tā kā jaunajām dalībvalstīm nebija nekādas ietekmes uz rīcības plānu, kā arī tās nebija iesaistītas lēmumu pieņemšanā un procedūrā pirms kļuva par dalībvalstīm; |
AH. |
tā kā, lai iesaistītos EKP, kaimiņvalstīm ir jābūt spēkā esošām līgumsaistībām, piemēram, partnerattiecību un sadarbības nolīgumam vai asociācijas nolīgumam; līdz ar to Baltkrievija, Lībija un Sīrija nav iekļautas EKP, jo tām nav šādu spēkā esošu līgumsaistību; |
AI. |
tā kā ES mērķis ir līdzsvarota divpusēja un reģionāla pieeja Centrālāzijai; |
AJ. |
tā kā attiecības starp Kazahstānu, Kirgizstānu, Krievijas Federāciju, Tadžikistānu, Turkmenistānu, Uzbekistānu un ES balstās uz partnerattiecību un sadarbības nolīgumiem, sadarbības shēmām, piemēram, BAKU iniciatīvu, kā arī vairākiem kopējās ārpolitikas un drošības politikas instrumentiem; |
AK. |
tā kā visām ES kaimiņvalstīm, neatkarīgi no iespējām kļūt par dalībvalsti, ir vienādas iespējas izveidot priviliģētas attiecības ar ES, kuras ir pamatotas gan uz kopīgām interesēm, gan uz kopīgām vērtībām saskaņā ar pašu mērķiem; |
AL. |
tā kā galvenā rīcības plāna priekšrocība ir palīdzēt valstīm noteikt prioritātes un vērst ES atbalstu uz viņu centieniem; |
AM. |
tā kā Bulgārija un Rumānija ir jau iekļautas pārrobežu sadarbībā ar attiecīgajiem EKP partneriem; |
AN. |
tā kā jauno dalībvalstu nozīme, daloties pārejas pieredzē, tiks izmantota un paaugstinās veco dalībvalstu kompetenci, izmantojot Tehniskās palīdzības un informācijas apmaiņas (TAIEX) un mērķsadarbības programmas; |
Sabiedrības izpratnes veicināšana
AO. |
tā kā pašreizējais izdevumu līmenis sabiedrības izpratnes veicināšanai par attīstības jautājumiem lielākajā daļā Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) valstu ir aptuveni 190 miljoni eiro jeb 0,25 % no kopējās OAP; |
AP. |
tā kā visas jaunās dalībvalstis, izņemot Poliju un Maltu, uzskata izglītību attīstības jomā par prioritāti savās NVAO valsts platformās; |
AQ. |
tā kā pagaidām nevienai no jaunajām dalībvalstīm nav valsts stratēģijas par izglītību attīstības jomā; |
AR. |
tā kā tikai 12 % ESAO valstu pilsoņu ir dzirdējuši par TAM un 62 % no tiem, kuri ir dzirdējuši, neizprot, ko TAM nozīmē, un tā kā 17 % Eiropas pilsoņu nezina, vai atbalstam ir kāda nozīme korupcijas novēršanā un vai atbalsts palīdz trūcīgajiem (attiecīgais līmenis sasniedz 34 % Portugālē, 24 % Itālijā, 23 % Īrijā un 22 % Spānijā); |
AS. |
tā kā tikai 29 % eiropiešu uzskata, ka galējas nabadzības un bada samazināšana tiks sasniegta 2015. gadā, turklāt visbiežāk minētie šķēršļi ir naudas vai resursu trūkums (18 %), gribas trūkums (18 %) un veicamā uzdevuma lielums (14 %); |
AT. |
tā kā ANO Attīstības programmas ziņojumā bija ierosināts Komisijai un dalībvalstīm sasniegt vai pārsniegt 3 % no OAP, kas ir minimālais mērķis sabiedrības izpratnes veicināšanā un izdevumiem izglītībai attīstības jomā; |
1. |
uzsver, ka attīstība ir neatņemama acquis communautaire sastāvdaļa, un atgādina par jauno dalībvalstu starptautiskajām saistībām šajā jomā; uzsver, ka ES ir jāatbalsta jaunās dalībvalstis, lai palīdzētu tām ieviest acquis communautaire; |
2. |
uzskata, ka jaunās dalībvalstis, parakstot Eiropas konsensu par attīstību gada laikā no pievienošanās dienas, piekrita īstenot vērienīgu attīstības programmu un strādāt, lai sasniegtu TAM paredzētajā laikā; |
3. |
pauž bažas, ka daudzas no jaunajām dalībvalstīm nespēs sasniegt mērķi — novirzīt 0,17 % no nacionālā kopienākuma OAP līdz 2010. gadam —, bet dažas var piedzīvot to, ka OAP samazinās līdz ar kopējiem budžeta ierobežojumiem, jo ir jāsamazina valdības parādi; |
4. |
uzsver jauno dalībvalstu pieredzi, jo īpaši pārejas procesa laikā iegūto pieredzi, un uzskata, ka labai pārvaldībai un demokrātijas sekmēšanai jābūt prioritātēm ES attīstības sadarbības jautājumos; aicina ES iestādes izmantot jauno dalībvalstu šajā jomā iegūto pieredzi, lai pilnveidotu savu attīstības politiku; |
5. |
uzskata, ka aktīva sadarbības politika palīdzēs jaunajām dalībvalstīm veicināt pamattiesību ievērošanu un solidaritāti ar jauno paaudzi trešās valstīs saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku; |
6. |
uzsver konkrētos ieguvumus, ko jaunās dalībvalstis gūst, piedaloties attīstības sadarbības politikā, jo īpaši ekonomiskās attīstības un tirdzniecības jomā; |
7. |
atzinīgi vērtē Komisijas jauno pieeju, kas pārsniedz tradicionālās attīstības politikas robežas un veido jaunas partnerattiecības ar jaunattīstības valstīm; |
8. |
atzinīgi vērtē to, ka starptautiskā sabiedrība vēlas pieņemt “kopējas atbildības” principu humānas krīzes gadījumos; |
9. |
ierosina jaunajām dalībvalstīm aktīvāk strādāt kopā ES ar mērķi nodrošināt, ka situācija jo īpaši EKP valstīs tiek uzraudzīta laicīgāk, lai ES varētu reaģēt elastīgāk, pielāgojot savu politiku šīm valstīm; |
10. |
uzsver saikni starp attīstību un migrāciju, kas ir būtiska problēma lielākajā daļā jauno dalībvalstu, kuras atrodas pie ES ārējām robežām; |
11. |
atzīst jauno dalībvalstu panākto progresu, no atbalsta saņēmējvalstīm kļūstot par atbalsta sniedzējvalstīm, kā arī uzdevumus, kas šīs valstis sagaida nākotnē; |
12. |
atzīmē, ka jauno dalībvalstu prioritātes pēc pārejas perioda nosaka to vēsturiskās attiecības, un tās ir saistītas ar kaimiņiem, un ka lielāko daļu attīstības sadarbības budžeta jaunās dalībvalstis novirza saviem tuvākajiem kaimiņiem un NVS valstīm; aicina Eiropas Savienību izmantot iespējas, kas saistītas ar šo jauno dalībvalstu pievienošanos, lai stiprinātu ES stratēģisko pozīciju Austrumeiropā, Centrālāzijā un Kaukāzā — pasaules reģionos, kuriem līdz šim piešķirts vismazākais ES atbalsts un kuri tomēr saskaras ar daudzām problēmām attīstības jomā; |
13. |
uzsver, ka efektīva rīcība demokrātijas un tiesiskuma veicināšanā, kas ir jauno dalībvalstu galvenās iesaistīšanas jomas, ir arī veids, kā ilgtermiņā veicināt nabadzības ierobežošanu, kas ir ES attīstības politikas galvenais mērķis, kurš noteikts saskaņā ar DCI; |
14. |
atgādina par ES ārējo attiecību “Austrumu dimensiju” un uzskata, ka jauna ES un kaimiņvalstu apvienība (līdzīgi kā ĀKK un ES Apvienotā parlamentā asambleja, Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerība (Euromed) un Eiropas un Latīņamerikas Parlamentārā asambleja (Eurolat)) varētu nostiprināt vēsturisko pieredzi, paaugstināt jauno dalībvalstu ieguldījumu ES politikā, palīdzēt kopīgi veidot EKP un informēt kaimiņvalstis par jaunajām politikas jomām; |
15. |
atzīst, ka lielākā daļa dalībvalstu savās ārlietu ministrijās ir izveidojušas nodaļas, kas īpaši nodarbojas ar attīstības sadarbību, bet tomēr iesaka tām stiprināt koordināciju gan savās ministrijās, gan vienai ar otru un citām dalībvalstīm un vairāk iesaistīt valstu parlamentus un pašvaldības iestādes lēmumu pieņemšanas procesā; |
16. |
atzīst, ka attiecīgo iestāžu izveidošana un politikas virzienu īstenošana ir laikietilpīgs process; |
17. |
atzīst, ka nozīmīgākie uzdevumi jaunajām dalībvalstīm nākamajos gados būs palielināt budžetu un veikt izpratnes veicināšanas pasākumus; |
18. |
atzinīgi vērtē iepriekšminēto stratēģisko ietvaru “Eiropas konsenss par attīstību: ieguldījums saistībā ar izglītības un izpratnes veicināšanu attīstības jomā” un norāda, ka Parlamentam ir īpaša loma, uzsverot pašreizējo un iespējamo izglītības un izpratnes veicināšanas nozīmi attīstības jomā gan attiecībā uz oficiālo, gan neoficiālo izglītību jaunajās dalībvalstīs; |
19. |
uzskata, ka ilgtermiņa projekti, izvēloties tādus partnerus un nozares, kas dalībvalstīm sniedz salīdzinošas priekšrocības un ļauj nodot pieredzi, ir optimāls risinājums nabadzības izskaušanas procesā pasaulē; |
20. |
aicina dalībvalstu starpā izmantot darba dalīšanu, lai katra dalībnieka ieguldītajam darbam radītu pievienoto vērtību ar mērķi palielināt kopējā darba efektivitāti; |
21. |
uzskata, ka lielākā daļa jauno dalībvalstu varētu noteikt lielāku prioritāti savai attīstības politikai un turpmāk nodrošināt iekšēji saskaņotāku pieeju stratēģijas plānošanā (izņemot Lietuvu, kur Ārlietu ministrija ir vadošā ministrija OAP plānošanā un pārvaldībā); |
22. |
uzskata, ka ES mērķis attiecībā uz jaunajām dalībvalstīm ir ne tikai pārvērst kapitālā to pieredzi, bet arī palīdzēt tām nostiprināties kā jaunām palīdzības sniedzējvalstīm; tādēļ mudina vecās un jaunās dalībvalstis kopīgi noteikt īstenojamu grafiku, lai jaunās dalībvalstis pielāgotos ES mērķiem atbalsta attīstības jomā, vienlaikus ņemot vērā jauno un veco dalībvalstu partnerības iespējas un ierobežojumus; |
23. |
uzsver, ka jaunās dalībvalstis ir pilnībā jāiekļauj pieredzes apmaiņā un īpašu apmācību jomās, kas saistītas ar attīstības sadarbības politikas virzienu plānošanu, īstenošanu un novērtēšanu; atgādina dažādo pieredzi saistībā ar kapacitātes palielināšanas metodi (CBS) un aicina veikt turpmākus uzlabojumus, lai, piemēram, apturētu civildienesta ierēdņu personāla mainību; |
24. |
atgādina pastāvīga dialoga nozīmi ar ierēdņiem, kas ir atbildīgi par jaunajām dalībvalstīm, pievienošanās valstīm un kandidātvalstīm; uzsver EuropeAid tehniskās palīdzības nozīmi apmācības kursu, semināru, konferenču un īpašas tehniskās palīdzības organizēšanā, lai apmierinātu valstu izteiktās vajadzības; uzsver Komisijas Attīstības Ģenerāldirektorāta finansēto pasākumu nozīmi šajā jomā; |
25. |
pauž nožēlu par to, ka 2007. gadā vairs nav sanākusi īpašā darba grupa jauno dalībvalstu spēju stiprināšanai, lai gan jauno dalībvalstu vajadzība palielināt spējas ir neatliekama un ES paplašināšanās process joprojām notiek; |
26. |
prasa atjaunot šīs darba grupas aktīvu darbību, no vienas puses nodrošinot, ka tās darbība ir saistīta ar Parlamenta Attīstības komitejas vai tā sekretariāta pārstāvēšanu, kā arī TRIALOG pārstāvēšanu, kas ir projekts, kurā cieši sadarbojas Eiropas attīstības jomas NVO, bet, no otras puses, nodrošinot, ka šī darba grupa paplašina pilnvaras, ņemot vērā īpašās jauno dalībvalstu problēmas attīstības sadarbības jomā; |
27. |
uzsver “mērķsadarbības” un “neliela apjoma mērķsadarbības” projektu nozīmi jauno dalībvalstu personāla apmācībā, izmantojot kvalitatīvu tehnisko atbalstu, kas ir līdzekļi, pēc kuriem vajadzību izteikušas tikai Ungārija un Slovākija; |
28. |
aicina divreiz gadā rīkot starpparlamentu sanāksmes starp Parlamentu un jauno dalībvalstu parlamentiem, lai apspriestu attīstības un sadarbības jautājumus un specializēta sadarbības tīkla izveidi; |
29. |
uzskata, ka jauno dalībvalstu līdzdalība Eiropas Attīstības fonda komitejā piešķirtu papildu dimensiju debatēm un palīdzētu tālāk nostiprināt šo valstu tehniskās spējas; |
30. |
atzīmē, ka dažas jaunās dalībvalstis neatzīst attīstības sadarbības prioritātes, un aicina veidot kopēju saziņas un izglītības stratēģiju, lai novērstu šo trūkumu; uzsver, cik svarīgi ir veicināt izpratni par attīstības jautājumiem, izmantojot skolu programmas, un cik būtiski ir plašsaziņas līdzekļi, lai radītu sabiedrības izpratni un izveidotu starptautiska līmeņa brīvprātīgas darbības tradīciju; |
31. |
pozitīvi vērtē nozīmi, kas piemīt ziņojumam par izpratnes veicināšanu attīstības izglītības jomā un tā lomu Eiropas konsensa par attīstību īstenošanā, uzsverot pašreizējo un iespējamo attīstības izglītības un izpratnes veicināšanas nozīmi gan attiecībā uz oficiālo, gan neoficiālo izglītību Eiropā, jo īpaši jaunajās dalībvalstīs; |
32. |
ņemot vērā, ka jauno dalībvalstu iedzīvotāji jau ir guvuši izpratni par humānās palīdzības jautājumiem, kā to pierādīja šo valstu nozīmīgā mobilizācija 2004. gadā piedzīvotā cunami laikā, kas bija pamats, lai izglītotu iedzīvotājus par nepieciešamību uzņemties noteiktas un ilgtermiņa saistības, ko paredz efektīva attīstības politika; |
33. |
aicina Komisiju sākt īpašu izpratnes veicināšanas kampaņu par jauno dalībvalstu salīdzinošajām priekšrocībām un pievienoto vērtību sadarbības un attīstības jomā; |
34. |
aicina uzlabot koordināciju starp attiecīgajām valstu ieinteresētajām pusēm un veicināt NVO un vietējo iestāžu atbilstīgu iesaistīšanos valstu politikas veidošanas procesā; |
35. |
aicina Komisiju aktīvi iesaistīt jaunās dalībvalstis rīcības plānu sagatavošanā, apspriešanā un to īstenošanas uzraudzībā; |
36. |
atzīmē, ka jaunās dalībvalstis, pilnībā atsaistot savu atbalstu attīstības jomā, var būt pozitīvs piemērs visām dalībvalstīm; |
37. |
atzīmē, ka visām dalībvalstīm ir jānosaka termiņi, kuros jāatsaista savs atbalsts attīstības jomā, jo ilgtermiņā saistītais atbalsts attīstības jomā nesekmē efektīvu pārvaldību un līdzekļu efektīvu piešķiršanu, kā arī neveicina mērķu sasniegšanu attiecībā uz sadarbību attīstības jomā; |
38. |
atzīmē, ka saikne starp privāto sektoru un sadarbību attīstības jomā jaunajām dalībvalstīm ir jauna un daudzsološa pieeja un ka šo valstu privāto uzņēmumu aktīvāka līdzdalība ES publiskajos iepirkumos, kas saistīti ar sadarbības projektiem attīstības jomā, varētu palielināt izpratni par sadarbību attīstības jomā; * ** |
39. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem. |
(1) OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. Nolīgumā jaunākie grozījumi izdarīti ar ĀKK un EK Padomes Lēmumu Nr. 1/2006 (OV L 247, 9.9.2006., 22. lpp.)
(2) OV L 209, 11.8.2005., 27. lpp.
(3) OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp.
(4) Paziņojumu par humāno palīdzību 19. novembrī apstiprināja Padome un 29. novembrī Eiropas Parlaments, un kuru 2007. gada 18. decembrī parakstīja Komisijas, Padomes un Eiropas Parlamenta priekšsēdētāji.
(5) OV L 378, 27.12.2006., 41. lpp.
(6) OV C 87, 7.4.2004., 506. lpp.
(7) OV L 310, 9.11.2006., 1. lpp.
(8) OV L 32, 4.2.2006., 80. lpp.
(9) OV L 21, 25.1.2005., 9. lpp.
(10) OV C 287E, 24.11.2006., 312. lpp.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/48 |
ES Rīcības kodekss par ieroču eksportu
P6_TA(2008)0101
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta rezolūcija par ES Rīcības kodeksu par ieroču eksportu — Padomes nespēja pieņemt kopēju nostāju un pārveidot kodeksu par juridiski saistošu instrumentu
(2009/C 66 E/08)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Reglamenta 103. panta 4. punktu, |
A. |
tā kā 2008. gadā Eiropas Savienības Rīcības kodeksam (“kodekss”) par ieroču eksportu būs desmitā gadadiena, |
B. |
tā kā pirms vairāk nekā diviem gadiem — 2005. gada 30. jūnijāCOREPER (Pastāvīgo pārstāvju komiteja) tehniskā līmenī vienojās par kopējās nostājas tekstu pēc tam, kad kodekss par ieroču nodošanu bija visaptveroši pārskatīts, lai to pārveidotu par efektīvu instrumentu, ar ko kontrolēt ES uzņēmumu veiktu ieroču eksportu un ieroču eksportu no ES teritorijas, |
C. |
tā kā līdz ar šīs kopējās nostājas pieņemšanu kodekss visām dalībvalstīm kļūs par juridiski saistošu ieroču eksporta kontroles tiesību aktu, |
D. |
tā kā Parlaments vairākas reizes ir ļoti atzinīgi vērtējis šo kopējo nostāju, tostarp 2007. gada 18. janvāra rezolūcijā par Padomes septīto un astoto gada ziņojumu saskaņā ar 8. operatīvo noteikumu Eiropas Savienības Rīcības kodeksā par ieroču eksportu (1), |
E. |
tā kā Padome no 2005. gada tā arī nav varējusi pieņemt šo kopējo nostāju politiskajā līmenī, |
F. |
tā kā šīs neveiksmes iemesli tā arī nav oficiāli izskaidroti, bet ir acīmredzami saistīti ar dažu dalībvalstu vēlmi atcelt ES spēkā esošo ieroču eksporta embargo attiecībā pret Ķīnas Tautas Republiku, |
G. |
tā kā šī jautājuma risināšana kļuvusi vēl steidzamāka šādu iemeslu dēļ:
|
H. |
tā kā neraugoties uz COARM (Padomes darba grupa ieroču jautājumos) pozitīvajiem centieniem arī turpmāk uzlabot kodeksu un tā piemērošanu, šos pūliņus vājina dalībvalstu ieroču eksports uz valstīm, kuras atrodas konflikta vai nestabilitātes stāvoklī, vai arī tajās netiek ievērotas cilvēktiesības, un tādējādi atbilstoši kodeksam šīs valstis jāuzskata par “neatbilstošu galamērķi”, |
I. |
tā kā politiskās gribas trūkums, kas neļauj šo kodeksu pārvērst par kopējo nostāju, ir pretrunā ar Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vadošo lomu, veicinot pasaules mēroga juridiskus instrumentus, kuru mērķis būtu kontrolēt valstu vai privātpersonu veiktu jebkādu starptautisku ieroču nodošanu, proti, Ieroču tirdzniecības nolīgumu, |
1. |
ņemot vērā Kodeksa desmito gadadienu, pauž nožēlu par pašreizējo politisko strupceļu šīs kopējās nostājas pieņemšanā; |
2. |
aicina Slovēnijas prezidentūru kopējās nostājas pieņemšanu padarīt par pastāvīgu darba kārtības jautājumu ikvienā Vispārējo lietu padomes sanāksmē, līdz jautājumu izdodas atrisināt; |
3. |
mudina tās ES dalībvalstis, kuras pretojas juridiski saistoša kodeksa pieņemšanai, pārskatīt savu nostāju; |
4. |
uzskata, ka palielināsies uzticēšanās ES ieguldījumam starptautiski saistoša Ieroču tirdzniecības nolīguma noslēgšanā, līdzko ieroču kontroles režīms kļūs juridiski saistošs pašai ES; |
5. |
pauž pārliecību, ka līdz ar kopējās nostājas pieņemšanu ir jāveic arī šādi pasākumi:
|
6. |
aicina priekšsēdētāju nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem. |
(1) OV C 244 E, 18.10.2007., 210. lpp.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/49 |
Cietumā ieslodzīto sieviešu īpašā situācija un vecāku atrašanās ieslodzījumā ietekme uz sociālo un ģimenes dzīvi
P6_TA(2008)0102
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta rezolūcija par cietumā ieslodzīto sieviešu īpašo situāciju un vecāku atrašanās ieslodzījumā ietekmi uz sociālo un ģimenes dzīvi (2007/2116(INI))
(2009/C 66 E/09)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Līguma par ES 6. un 7. pantu, kā arī Eiropas Savienības 2007. gada 12. decembrī parakstītās Pamattiesību hartas 4. punktu (1) attiecībā uz cilvēktiesību aizsardzību, |
— |
ņemot vērā Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, jo īpaši tās 5. pantu, Starptautisko paktu par pilsoņu un politiskajām tiesībām, jo īpaši tā 7. pantu, Eiropas 1987. gada Konvenciju pret spīdzināšanu un citiem nežēlīgiem, necilvēcīgiem vai cieņu pazemojošiem apiešanās un sodīšanas veidiem (Eiropas Spīdzināšanas novēršanas konvencijas), kā arī tās Papildprotokolu par ieslodzījuma vietu regulāru apmeklējumu sistēmu, ko izveido neatkarīgas starptautiskas un valstu struktūras, |
— |
ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 3. pantu, tās protokolus un Eiropas Cilvēktiesību tiesas praksi, |
— |
ņemot vērā iepriekšminēto Eiropas Spīdzināšanas novēršanas konvencijas, ar ko tika nodibināta Eiropas Padomes Eiropas Komiteja spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas rīcības vai soda novēršanai, kā arī minētās komitejas ziņojumus, |
— |
ņemot vērā visus obligātos ANO 1957. gada noteikumus par izturēšanos pret ieslodzītajiem, kā arī ANO Ģenerālajā Asamblejā pieņemtās deklarācijas un principus, |
— |
ņemot vērā 1989. gada 20. novembra ANO Konvenciju par bērna tiesībām, |
— |
ņemot vērā Eiropas Padomes Ministru Komitejas pieņemtās rezolūcijas un ieteikumus, jo īpaši, rezolūciju (73)5 par obligātajiem noteikumiem attiecībā uz izturēšanos pret ieslodzītajiem, ieteikumus R(87)3 par Eiropas ieslodzījuma vietu noteikumiem un ieteikumus R(2006)2 par Eiropas ieslodzījuma vietu noteikumiem, |
— |
ņemot vērā Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas ieteikumus, jo īpaši ieteikumus R(2006)1747 par Eiropas cietumu hartas izveidi, kā arī rekomendācijas R(2000)1469(2000) par mātēm un maziem bērniem cietumos, |
— |
ņemot vērā 1989. gada 26. maija rezolūciju par mātēm un bērniem cietumos (2), 1996. gada 18. janvāra rezolūciju par sliktajiem apcietināto apstākļiem Eiropas Savienības cietumos (3), 1998. gada 17. decembra rezolūciju par apstākļiem Eiropas Savienības cietumos: aprīkojums un alternatīvie sodi (4), kā arī 2004. gada 9. marta ieteikumus Padomei par apcietināto tiesībām Eiropas Savienībā (5), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, |
— |
ņemot vērā Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas ziņojumu (A6-0033/2008), |
A. |
tā kā atbilstīgi starptautiskajām (6) un Eiropas konvencijām pret visiem ieslodzītajiem jāizturas, ievērojot cilvēktiesības, un ieslodzījuma apstākļiem jāatbilst cilvēka cieņas un nediskriminācijas principiem, kā arī personīgās un ģimenes dzīves neaizskaramības principiem, un neatkarīgām struktūrām regulāri jāpārbauda apstākļi ieslodzījuma vietās; |
B. |
tā kā ieslodzīto sieviešu vajadzības un īpašā situācija jāņem vērā tiesu nolēmumos, krimināllikumos, kā arī dalībvalstu soda izciešanas iestādēm; |
C. |
tā kā jāievieš konkrēti sieviešu īpašajām vajadzībām atbilstoši pasākumi, jo īpaši alternatīvo sodu piemērošana; |
D. |
tā kā grūtniecēm apcietinājumā jādod iespēja gūt atbalstu, informāciju un galvenos grūtniecības un maternitātes veiksmīgai norisei nepieciešamos komponentus, jo īpaši sabalansētu uzturu, pienācīgus sanitāros apstākļus, svaigu gaisu, fiziskas nodarbības, kā arī pirmsdzemdību un pēcdzemdību aprūpi; |
E. |
tā kā gan ieslodzītajiem vīriešiem, gan sievietēm jābūt vienlīdzīgai piekļuvei veselības aprūpei, bet soda izciešanas vietu politikā īpaši jāņem vērā gan ar sieviešu fizisko, gan garīgo veselību saistītā profilakse un pārraudzība; |
F. |
tā kā mātes garīgā un fiziskā veselība saistīta ar bērna veselību; |
G. |
tā kā liela daļa sieviešu apcietinājumā cieš vai ir cietušas no atkarības, kas saistīta ar apreibinošām vai citām vielām, kuras var izraisīt garīgus vai uzvedības traucējumus, kuriem nepieciešama atbilstoša medicīniskā aprūpe, kā arī sociāls un psiholoģisks atbalsts saistībā ar vispārējo veselības politiku ieslodzījuma vietās; |
H. |
tā kā ir zināms, ka liela daļa apcietināto sieviešu ir bijušas vardarbības, seksuālas izmantošanas vai sliktas apiešanās upuri ģimenē vai pāra attiecībās, kā arī tas, ka šīs sievietes ir lielā mērā gan ekonomiski, gan psiholoģiski atkarīgas; ka visi šie elementi ir tieši saistīti ar viņu noziedzīgo pagātni un fiziskām un psiholoģiskām sekām, piemēram, pēctraumu stresu; |
I. |
tā kā personālam ieslodzījuma iestādēs jābūt pietiekami apmācītam un tādam, kam ir laba izpratne par to, ka jāņem vērā vīriešu un sieviešu līdztiesības aspekts, kā arī par ieslodzīto sieviešu vajadzībām un īpašo situāciju; tā kā īpaša uzmanība ir vēlama attiecībā uz tām, kas ir vismazāk aizsargātas, proti, nepilngadīgajām un sievietēm ar invaliditāti; |
J. |
tā kā ģimenes saišu uzturēšana ir viens no galvenajiem recidīvu novēršanas un sociālās iekļaušanas instrumentiem, un tās ir tiesības, kas attiecas uz visiem ieslodzītajiem, viņu bērniem un pārējiem ģimenes locekļiem; tā kā šo tiesību piemērošana sievietēm bieži vien ir ļoti sarežģīta, jo sieviešu soda izciešanas centru nepietiek un tāpēc tie var būt ģeogrāfiski izkliedēti; |
K. |
tā kā, pieņemot lēmumus par to, vai bērns jāšķir vai jāatstāj kopā ar apcietināto vecāku, pirmām kārtām jāņem vērā bērna intereses, jo visos gadījumos jārīkojas tā, lai otrs vecāks varētu īstenot vecāku tiesības un jāievieš tādas procedūras, kas saglabātu emocionālās saites ar ierasto ģimenes vidi (māsas un brāļi, vecvecāki un citi radinieki); |
L. |
tā kā, parakstot iepriekš minēto konvenciju par bērnu tiesībām (kā arī citus starptautiskos instrumentus), valstis, kas ir Līgumslēdzējas puses, ir apņēmušās bez jebkādas diskriminācijas un neatkarīgi no bērnu vecāku tiesiskā statusa nodrošināt, lai visi bērni varētu izmantot šajā konvencijā paredzētās tiesības, jo īpaši tiesības uz atbilstošu veselības aprūpi, izklaidi un izglītību; šī apņemšanās attiecināma arī uz bērniem, kas dzīvo kopā ar apcietināto vecāku; |
M. |
tā kā soda izciešanas iestāžu uzdevums ir ne tikai sodīt par nelikumīgu darbību, tām vajadzētu par mērķi izvirzīt arī sociālo un profesionālo iekļaušanu, ņemot vērā to, ka daudzu ieslodzīto vīriešu un sieviešu pagātnē ir sociālā atstumtība un nabadzība; |
N. |
tā kā liels skaits apcietināto sieviešu apcietināšanas brīdī ir iesaistītas nepabeigtās tiesu procedūrās (vecāku tiesību atņemšana, pagaidu audžuģimenes vai nepilngadīgo adopcija, laulības šķiršana vai atšķirtība, izlikšana no mājokļa utt.), kas viņas padara mazāk aizsargātas un rada viņām nepārtrauktu neskaidrības un stresa situāciju; |
O. |
tā kā apcietinātās personas bieži vien nezina, kādi ir sociālie resursi; tā kā daudzos gadījumos viņām nav administratīvu dokumentu, kas attiecas uz viņu situāciju (personas apliecība, sociālā nodrošinājuma karte, ģimenes stāvokļa grāmatiņa utt.), neatkarīgi no tā, vai viņas tos ir pazaudējušās vai tiem beidzies derīguma termiņš, tas praktiski viņām neļauj izmantot tiesības, kas piešķirtas dalībvalstu pilsoņiem; |
P. |
tā kā vienlīdzīga ieslodzīto vīriešu un sieviešu piekļuve nodarbinātībai, profesionālajai apmācībai un izklaidei ieslodzījumā ir ļoti svarīga viņu psiholoģiskajam līdzsvaram un viņu iekļaušanai sabiedrībā un darba vidē; |
Q. |
tā kā nepietiek ar to, ka ieslodzītajiem vīriešiem un sievietēm ir piekļuve ļoti dažādiem piedāvājumiem, izglītības, apmācības, nodarbinātības, brīvā laika pavadīšanas un individuālas palīdzības jomā; tā kā nepieciešams izstrādāt tādas atbalsta programmas, kas atvieglo viņu iesaistīšanos iekļaušanas procesa sagatavošanā un norisē; |
R. |
tā kā jārada iespēja ieslodzītajām sievietēm bez jebkādas diskriminācijas piekļūt algotam darbam, brīvprātīgo darbam, kā arī darba tirgum piemērotiem daudveidīgiem profesionālās un civilzinību apmācības pasākumiem, kas veicina viņu iekļaušanos, soda laikam izbeidzoties; |
S. |
tā kā ieslodzīto vīriešu un sieviešu sociālās iekļaušanas, kā arī recidīvu novēršanas panākumi ir atkarīgi no ieslodzījuma laikā sniegtā atbalsta kvalitātes, jo īpaši no uzņēmumu un sociālās palīdzības struktūru partnerības, kā arī no pārraudzības, sociālās un profesionālās palīdzības, kas tiek piedāvāta pēc soda izciešanas; |
T. |
tā kā acīmredzami ir nepieciešami tādi dati un statistika, kas sakārtoti atbilstoši dzimumam, lai tie būtu vispārēji, skaidri un atjaunināti, |
Apstākļi ieslodzījuma vietās
1. |
mudina dalībvalstis iesaistīt pietiekamus līdzekļus soda izciešanas iestāžu infrastruktūru modernizācijai un piemērošanai, kā arī īstenot iepriekšminētos Eiropas Padomes ieteikumus R(2006)2, lai nodrošinātu tādus apcietinājuma apstākļus, kas neaizskar cilvēka cieņu un kuros ievērotas pamattiesības, īpaši attiecībā uz izmitināšanu, higiēnu, uzturu, ventilāciju un apgaismojumu; |
2. |
atkārtoti prasa Komisijai un Padomei, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienību 6. pantu, pieņemt pamatlēmumu par obligātajiem ieslodzīto tiesību aizsardzības standartiem (ko iesaka arī Eiropas Padome tās iepriekš minētajos ieteikumos R(2006)2), kā arī aicina Padomi sekmēt Eiropas Padomes dalībvalstīm kopējas Eiropas Cietumu hartas izstrādi, kas ļautu saskaņot ieslodzījuma apstākļus Eiropas cietumos un skaidri apliecināt ieslodzīto vīriešu un sieviešu tiesības un pienākumus; |
3. |
aicina Komisiju gada ziņojumā par cilvēktiesībām iekļaut ieslodzīto vīriešu un sieviešu pamattiesību ievērošanas, kā arī sievietēm paredzēto īpašo ieslodzījuma apstākļu vērtējumu; |
4. |
mudina dalībvalstis un kandidātvalstis ratificēt Spīdzināšanas novēršanas konvencijas papildprotokolu, ar ko nosaka neatkarīgu ieslodzījuma vietu pārbaudes sistēmu, kā arī aicina Padomi un Komisiju sekmēt šīs konvencijas un tās protokola parakstīšanu saistībā ar Eiropas Savienības ārpolitiku; |
5. |
atgādina, ka ieslodzījuma vietu atbilstības vadība attiecībā uz valsts un starptautiskiem juridiskiem standartiem jānosaka, atbildīgajām iestādēm veicot regulāras pārbaudes; |
6. |
aicina dalībvalstis pieņemt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu kārtību soda izciešanas vietās, kā arī personāla un visu ieslodzīto drošību, izbeidzot vardarbības un ļaunprātīgas izmantošanas situācijas, no kurām visvairāk cieš sievietes un personas, kas pieder pie etniskām vai sociālām minoritātēm; |
7. |
aicina ikvienu dalībvalsti atvieglot cietumnieču piekļuvi tādām vispārīgai publikai paredzētām preventīvām kampaņām, kuru mērķis ir informēt par agrīnu krūts un dzemdes kakla vēža diagnostiku; nodrošināt, ka cietumniecēm ir tādas pašas iespējas izmantot valsts programmas par ģimenes plānošanu kā pārējām sievietēm; |
8. |
atgādina sieviešu cietumu īpašo raksturu un uzstāj, lai tiktu izveidotas sievietēm paredzētas drošības un iekļaušanas struktūras; atgādina turklāt, ka ir svarīgi izveidot tādas iekļaušanas struktūras sievietēm, kuras cietušas no rupjas izturēšanās, izmantošanas un atstumtības, kas atbilstu viņu vajadzībām; |
9. |
aicina dalībvalstis sieviešu un vīriešu līdztiesības aspektu iekļaut soda izciešanas politikā un soda izciešanas centros, kā arī vairāk ņemt vērā sieviešu specifiku un apcietināto sieviešu bieži vien traumatizējošo pagātni, jo īpaši veicinot medicīniskā un ieslodzījuma vietu personāla izpratni un atbilstošu apmācību, kā arī sieviešu pāraudzināšanu pamatvērtību jomā,
|
10. |
aicina dalībvalstis nodrošināt sievietēm vienlīdzīgu un nediskriminējošu piekļuvi visu veidu veselības aprūpei, kurai jābūt tikpat kvalitatīvai kā tai, ko saņem pārējie iedzīvotāji, lai efektīvi novērstu un ārstētu sievietēm raksturīgās slimības; |
11. |
atgādina nepieciešamību veikt pasākumus, lai labāk ņemtu vērā ieslodzīto sieviešu īpašās vajadzības higiēnas jomā soda izciešanas infrastruktūras līmenī un attiecībā uz higiēnai nepieciešamajiem piederumiem; |
12. |
aicina dalībvalstis pieņemt politiku attiecībā uz vispārēju veselības aprūpi soda izciešanas vietās, lai, sākot ar apcietināšanas brīdi, noteiktu un ārstētu fiziskos un garīgos traucējumus, kā arī sniegtu medicīnisku un psiholoģisku palīdzību visiem atkarībām pakļautajiem apcietinātajiem vīriešiem un sievietēm, tomēr ievērojot sieviešu specifiku; |
13. |
aicina dalībvalstis veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai sniegtu psiholoģisku palīdzību visām ieslodzītajām sievietēm, jo īpaši tām, kas pārdzīvojušas vardarbību un sliktu izturēšanos, kā arī mātēm, kuras vienas audzina savus bērnus, un nepilngadīgām likumpārkāpējām, lai sniegtu tām labāku aizsardzību un uzlabotu attiecības viņu ģimenēs, kā arī sabiedrībā, tādejādi uzlabojot viņu iekļaušanās izredzes; iesaka apmācīt apcietinājuma vietu personālu, kā arī veicināt viņu izpratni par šo ieslodzīto īpašo neaizsargātību; |
14. |
iesaka grūtnieču un sieviešu, kurām ir mazi bērni, apcietināšanu paredzēt tikai kā pēdējo soda mēru un šajā ekstrēmajā gadījumā viņām paredzēt plašāku kameru, ja iespējams vienvietīgu, kā arī pievērst viņām sevišķu uzmanību, jo īpaši attiecībā uz uzturu un higiēnu; turklāt uzskata, ka jānodrošina grūtnieču uzraudzība pirmsdzemdību un pēcdzemdību periodā, kā arī vecāku apmācības kursi tādā pašā kvalitātē kā tie, kuri tiek nodrošināti ārpus apcietinājuma vietām; |
15. |
uzsver, — ja dzemdības apcietinājuma vietā noritējušās normāli, bērnu mātei noņem 24 līdz 72 stundu laikā pēc piedzimšanas — un aicina Komisiju un dalībvalstis paredzēt citus risinājumus; |
16. |
uzsver, ka ir nepieciešams tiesu sistēmai nodrošināt, lai tiktu ievērotas bērna tiesības tad, kad tiek apsvērti jautājumi, kas saistīti ar mātes apcietināšanu; |
17. |
aicina dalībvalstis pilnībā respektēt seksuālo orientāciju un alternatīvus ģimenes dzīves veidus, ja vien tie nav pretrunā tiesību aktiem; |
18. |
uzsver, ka ir nepieciešams pārtraukt meiteņu un zēnu līdz 18 gadiem ieslodzīšanu pieaugušo cietumos; |
Ģimenes saišu un sociālo attiecību saglabāšana
19. |
iesaka dot priekšroku soda veidiem, kas ir alternatīva apcietinājumam, piemēram, tādām alternatīvām, kas cieši saistītas ar sabiedrību, jo īpaši attiecībā uz mātēm, ja sods un sabiedrības drošības apdraudējums nav liels, jo viņu apcietināšana var radīt nopietnus ģimenes dzīves traucējumus, īpaši, ja viņas ir ģimenes galva viena vecāka ģimenē vai ja viņām ir mazgadīgi bērni vai viņas apgādībā ir atkarīgi cilvēki vai cilvēki ar invaliditāti; atgādina, ka tiesu iestādēm būtu jāņem vērā šie faktori, izvēloties soda veidu, īpaši ievērojot to, ka vissvarīgākais ir apsūdzētā vecāka bērna intereses; tāpat iesaka paredzēt iespēju, lai vīrieši, kuru apgādībā ir nepilngadīgi bērni vai kuriem ir citi ģimenes pienākumi, varētu izmantot tādus pašus pasākumus kā tos, kas paredzēti mātēm; |
20. |
uzsver, ka izolācijas un izmisuma ietekme uz apcietināto grūtnieču veselību var izraisīt liktenīgas, pat bīstamas sekas attiecībā uz bērnu, šīs sekas ļoti nopietni jāņem vērā, pieņemot lēmumu par apcietināšanu; |
21. |
uzsver arī nepieciešamību tiesu iestādēm, pirms lemt par pirmstiesas apcietinājumu vai pieņemot notiesājošu spriedumu, iegūt informāciju par to, vai ir bērni, kā arī nodrošināt to, ka tiek pieņemti pasākumi, lai saglabātu visas viņu tiesības; |
22. |
aicina dalībvalstis palielināt sievietēm paredzēto soda izciešanas vietu skaitu un tās labāk sadalīt pa teritoriju tā, lai apcietinātajām sievietēm atvieglotu ģimenes un draudzības saišu saglabāšanu, kā arī, lai sniegtu viņām iespēju piedalīties reliģiskās ceremonijās; |
23. |
iesaka dalībvalstīm mudināt soda izciešanas iestādes pieņemt elastīgus noteikumus attiecībā uz ģimenes locekļu, draugu un trešo personu apmeklējumu kārtību, biežumu un ilgumu; |
24. |
aicina dalībvalstis atvieglot ģimeņu tuvināšanos, īpaši apcietināto vecāku attiecībās ar bērniem, ar nosacījumu, ka tas nekaitē bērna interesēm, ieviešot tādas uzņemšanas struktūras, kuru atmosfēra atšķirtos no cietuma un kurās būtu iespējams gan kopīgi darboties, gan izjust dziļu emocionālu kontaktu; |
25. |
mudina dalībvalstis ievērot starptautiskās saistības, nodrošinot vienlīdzīgas tiesības un attieksmi pret tiem bērniem, kuri dzīvo ar apcietināto vecāku, kā arī radīt viņu vajadzībām piemērotus dzīves apstākļus pilnīgi neatkarīgās struktūrās, kas pēc iespējas attālinātas no parastās apcietinājuma vides, ļaujot tajās iekļaut klasiskās aprūpes un izglītības iestāžu struktūras, paredzot plašu un elastīgu kopā pavadīšanas laika sistēmu ar ģimenes locekļiem vai bērnu aizsardzības asociāciju personālu, kas ļauj viņiem fiziski, garīgi, morāli un sociāli attīstīties, kā arī nododot viņu rīcībā piemērotas infrastruktūras un kvalificētu personālu, kas spēj palīdzēt apcietinātajām mātēm pildīt savus audzināšanas un bērnu aprūpes pienākumus; iesaka arī gadījumos, kad cietumā uzturas nepilngadīgi bērni, atvieglot to, lai otrs vecāks varētu īstenot vecāka tiesības; |
26. |
ar nožēlu konstatē, ka liels skaits apcietināto sieviešu ir vientuļās mātes un ka viņas zaudē kontaktu ar saviem bērniem, dažkārt pat neatgriezeniski; prasa Komisijai un dalībvalstīm noteikt un īstenot alternatīvu politiku, lai izvairītos no pilnīgas atšķirtības; |
27. |
neatlaidīgi aicina dalībvalstis visiem apcietinātajiem sniegt bezmaksas juridisko palīdzību, kas galvenokārt būtu saistīta ar apcietinājuma jautājumiem un kas, ja runa ir par apcietinātajām sievietēm, būtu specializēta ģimenes tiesību jautājumos, lai varētu atbildēt uz jautājumiem, kas saistīti ar pieņemšanu ģimenē, adopciju, atšķirtību, ar dzimumu saistītu vardarbību u.c.; |
28. |
iesaka veidot informācijas un orientācijas kampaņas par sociālajiem pakalpojumiem, ko sniedz kopiena, kā arī par to administratīvo dokumentu atjaunošanas procedūrām, kas saistīti ar personisko, ģimenes un sociālo stāvokli, lai apcietinātās sievietes varētu pilnībā pildīt savus pilsoņa pienākumus; |
29. |
aicina dalībvalstis īstenot psiholoģiskās palīdzības pasākumus, lai cik vien iespējams labi sagatavotu ieslodzītās mātes un bērna nošķiršanu un samazinātu tās negatīvās sekas; |
Sociālā un profesionālā iekļaušana
30. |
iesaka dalībvalstīm pieņemt nepieciešamos pasākumus, lai visiem apcietinātajiem vīriešiem un sievietēm sniegtu tāda darba iespējas, kas ļautu pilnveidoties viņu personībai, kas būtu atbilstoši apmaksāts un dažāds, bez segregācijas, kas saistīta ar dzimumu, kā arī bez jebkāda veida diskriminācijas, kā arī šajā sakarā izveidot partnerību ar uzņēmumiem; |
31. |
aicina dalībvalstis investēt vairāk līdzekļu, tostarp izmantojot Kopienas finanšu instrumentus, kas paredzēti nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai, piemēram, Eiropas Sociālo fondu un fondu PROGRESS attīstībai, lai izstrādātu lasīt un rakstīt prasmju apmācības, mūžiglītības un profesionālās apmācības programmas soda izciešanas iestādēm, kas piemērotas darba tirgum un kas sniedz iespēju iegūt diplomu; |
32. |
uzsver, ka šajās programmās jāiekļauj valodu kursi, tostarp valsts valodas apmācības kursi (vai vismaz vienas oficiālās valodas apmācība) apcietinātajiem ārvalstniekiem, gan vīriešiem, gan sievietēm, kā arī informātikas un sociālās un profesionālās uzvedības kursi; |
33. |
uzsver ļoti svarīgo NVO lomu apcietināto sociālās un profesionālās iekļaušanas jomā, jo īpaši attiecībā uz ieslodzītajām sievietēm, kā arī tāpēc aicina dalībvalstis veicināt šo organizāciju darbību apcietinājuma vidē, jo īpaši palielinot tām piešķirtos līdzekļus, to dalībnieku piekļūšanas noteikumu atvieglojumus ieslodzījuma vietām, kā arī pastiprinot apcietinājuma vietu personāla izpratnes veidošanu par labu sadarbību ar šiem dalībniekiem; |
34. |
uzskata — izņemot gadījumus, kad nopietni apdraudēta sabiedrības drošība un sods ir smags — paplašināta daļēja apcietinājuma režīmu izmantošana, kas ļautu apcietinātajiem vīriešiem vai sievietēm strādāt vai apmeklēt profesionālās apmācības nodarbības ārpus soda izciešanas iestādes, varētu atvieglot viņu sociālo un profesionālo iekļaušanu; |
35. |
uzsver, ka ieslodzīto vīriešu un sieviešu darba apstākļiem, jo īpaši grūtnieču vai jauno māmiņu darba apstākļiem jāatbilst valsts un Kopienas tiesību aktiem un kompetentajām iestādēm tie regulāri jāpārbauda; |
36. |
uzsver nepieciešamību veicināt apcietināto sieviešu un vīriešu iesaistīšanos profesionālā darbībā, kā arī viņu sociālo iekļaušanu, jo īpaši izmantojot viņu personiskās situācijas kopsavilkumu, kā arī nodrošinot šīs iesaistīšanās ikgadēju novērtēšanu; |
37. |
par prioritāru uzskata katrā apcietinājuma centrā ieviest palīdzības programmas individuālam atbalstam, kas brīvprātīgi pieejamas visiem apcietinātajiem vīriešiem un sievietēm, lai noteiktu, īstenotu un novestu līdz galam viņu individuālos attīstības un sociālās iekļaušanas projektus, kuri jāturpina pēc tam, kad viņi iznāk no cietuma; |
38. |
atgādina nepieciešamību gan apcietinājuma laikā, gan pēc tam īstenot tādus sociālās palīdzības pasākumus, kuru mērķis būtu apcietināto personu sagatavot iekļaušanas pasākumiem un palīdzēt viņai to īstenošanā, jo īpaši mājokļa un darba meklējumos, lai izvairītos no sociālās atstumtības un recidīviem; |
39. |
uzsver, ka ir svarīgi uzturēt un veicināt apcietināto vīriešu un sieviešu kontaktus ar ārpasauli, jo īpaši, izmantojot viņu piekļuvi plašsaziņas līdzekļiem un presei, kā arī viņu saziņu ar sociālās palīdzības struktūrām, NVO, ar kultūru un mākslu saistītām vai citām apvienībām, ko atzinušas soda izciešanas iestādes; |
40. |
atgādina, ka regulāra ieslodzīto vīriešu un sieviešu piekļuve sporta un atpūtas nodarbībām, kā arī izglītības iespējām mākslā un kultūrā ir ļoti svarīga viņu psiholoģiskā līdzsvara saglabāšanai un labvēlīgi ietekmē viņu iekļaušanos sabiedrībā; |
41. |
aicina Komisiju īpašu uzmanību veltīt ieslodzītajiem saistībā ar tās rīcības programmu sociālās atstumtības novēršanai; |
42. |
iesaka dalībvalstīm īpašu uzmanību veltīt apcietinātajiem vīriešiem un sievietēm — ārvalstniekiem, jo īpaši valodas un kultūras atšķirību līmenī, atvieglot kontaktu saglabāšanu ar viņu tuviniekiem un ļaut viņiem dibināt kontaktu ar konsulātiem, kā arī piekļūt resursiem un apcietinājuma vietu programmām, kā arī informācijai, ko šīs personas spēj saprast; iesaka tām ņemt vērā arī sieviešu — ārvalstnieču īpašo situāciju, plānojot aktivitātes apcietinājumā, apmācīt ieslodzījuma iestāžu darbiniekus darbam multikulturālā vidē, kā arī ārpus tā, un izstrādāt starpniecības dienestus apcietinājuma vietās, kā arī ārpus tām; |
43. |
aicina dalībvalstis, saistībā ar iekļaušanos sabiedrībā un darba vidē, pieņemt visus nepieciešamos pasākumus, lai savos tiesību aktos iekļautu standartus, kas sekmētu bijušo ieslodzīto, jo īpaši to sieviešu, kuras vienas audzina bērnus un nepilngadīgo likumpārkāpēju pieņemšanu darbā gan publiskajā, gan privātajā sektorā; |
44. |
mudina dalībvalstis apmainīties ar informāciju un paraugpraksi attiecībā uz ieslodzījuma apstākļiem, īpaši apstākļiem sieviešu ieslodzījuma vietās, kā arī jautājumos par profesionālās apmācības pasākumu un sociālās iekļaušanas kvalitāti; uzskata, ka ir ļoti svarīgi šajā sakarā veicināt un finansēt iestāžu uz tiešo dalībnieku — kā motivējoša faktora un pozitīvu enerģiju radošu struktūru — līdzdalību inovatīvu programmu izveidē un paraugpraksē, kā arī piedalīties valsts un starptautiskos kongresos un debatēs; |
45. |
aicina Komisiju saskaņoti ar dalībvalstīm veicināt tādus pētījumus par ieslodzījuma vidi, kuru centrā būtu dzimuma jautājums, kā arī finansēt pētījumus par noziedzības cēloņiem, noziedzīgas uzvedības kontekstu un valstu soda izciešanas sistēmu efektivitāti, lai uzlabotu apcietināto vīriešu un sieviešu līdzdalību sabiedrības, ģimenes un profesionālajā dzīvē; * ** |
46. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu un kandidātvalstu parlamentiem un valdībām. |
(1) OV C 303, 14.12.2007., 1. lpp.
(2) OV C 158 26.6.1989., 511. lpp.
(3) OV C 32, 5.2.1996., 102. lpp.
(4) OV C 98, 9.4.1999., 299. lpp.
(5) OV C 102 E, 28.4.2004., 154. lpp.
(6) 1.,3.,5. un 12. pants Vispārējā Cilvēktiesību deklarācijā un 1. pamatprincips attiecībā uz izturēšanos pret ieslodzītajiem, ko ANO Ģenerālā asambleja pieņēma 1990. gada 14. decembra rezolūcijas Nr. 45/111 pielikumā.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/57 |
Dzimumu līdztiesība un sieviešu lomas pastiprināšanās attīstības sadarbībā
P6_TA(2008)0103
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta rezolūcija par dzimumu līdztiesību un sieviešu lomas pastiprināšanu attīstības sadarbībā (2007/2182(INI))
(2009/C 66 E/10)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas 2007. gada 8. marta paziņojumu par Dzimumu līdztiesību un sieviešu līdzdalību sadarbībā attīstības jomā (COM(2007)0100), |
— |
ņemot vērā secinājumus par paziņojumu “Dzimumu līdztiesība un sieviešu līdzdalība sadarbībā attīstības jomā”, kurus, tiekoties Padomē, 2007. gada 14. maijā pieņēma Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomes un dalībvalstu valdību pārstāvji, |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 806/2004 par dzimumu līdztiesības veicināšanu attīstības jomā īstenotajā sadarbībā (1), |
— |
ņemot vērā EK līguma 2. pantu, 3. panta 2. punktu, 137. un 141. pantu, |
— |
ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu, kas pieņemta 2000. gadā (2), un it īpaši tās 23. pantu, |
— |
ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas 1979. gada 18. decembra Konvenciju par jebkuras sieviešu diskriminācijas izskaušanu (CEDAW), |
— |
ņemot vērā 1995. gada septembrī Pekinā rīkoto ceturto Pasaules Sieviešu konferenci, Pekinā pieņemto deklarāciju un rīcības platformu, kā arī turpmāko rezultātu dokumentus, ko 2000. gada 9. jūnijā un 2005. gada 11. martā pieņēma ANO īpašajās sēdēs “Pekina+5” un “Pekina+10” par turpmāko rīcību un iniciatīvām Pekinas deklarācijas un rīcības platformas īstenošanai, |
— |
ņemot vērā 2000. gada septembrī tūkstošgadei veltītajā ANO augstākā līmeņa sanāksmē pieņemtos Tūkstošgades attīstības mērķus (TAM), īpaši ņemot vērā TAM, kurš paredz nodrošināt vienādas iespējas sievietēm un vīriešiem un pastiprināt sieviešu lomu, uzskatot minēto par priekšnoteikumu bada, nabadzības un slimību pārvarēšanai, līdztiesības panākšanai visos izglītības līmeņos un visās nodarbinātības jomās, kā arī attiecībā uz resursu pārvaldību un līdzdalību sabiedriskajā un politiskajā dzīvē, |
— |
ņemot vērā Komisijas ziņojumu “Tūkstošgades attīstības mērķi 2000.–2004. gadam” (SEC(2004)1379), |
— |
ņemot vērā 2004. gada 16. un 17. decembra Briseles Eiropadomes prezidentvalsts secinājumus, kuros apliecināts pilnīgs Eiropas Savienības atbalsts TAM un pausts aicinājums saskaņot politiku, |
— |
ņemot vērā 2005. gada 12. aprīļa rezolūciju par Eiropas Savienības lomu Tūkstošgades attīstības mērķu (TAM) īstenošanā (3), kā arī 2007. gada 20. jūnija rezolūciju “Tūkstošgades attīstības mērķi — pusceļš” (4), |
— |
ņemot vērā Parlamenta 2005. gada 17. novembra rezolūciju par Āfrikas attīstības stratēģiju (5) un 2007. gada 25. oktobra rezolūciju par pašreizējo stāvokli ES un Āfrikas attiecībās (6), |
— |
ņemot vērā 2007. gada 29. novembra rezolūciju par Āfrikas lauksaimniecības veicināšanu (7), |
— |
ņemot vērā ANO Drošības padomes 2000. gada 31. oktobra Rezolūciju Nr. 1325 par sievietēm, mieru un drošību (UNSCR 1325 (2000)), it īpaši tās 1. punktu, kurā dalībvalstis tiek mudinātas “nodrošināt sieviešu līdzdalības pieaugumu lēmumu pieņemšanā valsts, reģionālās un starptautiskās iestādēs […]”, |
— |
ņemot vērā Padomes un dalībvalstu valdību pārstāvju Padomes, Eiropas Parlamenta un Eiropas Komisijas sanāksmē par Eiropas Savienības attīstības politiku izstrādāto kopīgo paziņojumu: “Eiropas Konsenss” (Eiropas Konsenss attīstības jomā), kas tika parakstīts 2005. gada 20. decembrī (8), kā arī 2007. gada decembrī parakstīto Eiropas Konsensu humānās palīdzības jomā (9), |
— |
ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas noslēgts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (10) un grozīts ar 2005. gada 25. jūnijā Luksemburgā parakstīto Nolīgumu, ar kuru groza Partnerattiecību nolīgumu (Kotonū nolīgumu) (11), |
— |
ņemot vērā Deklarāciju par saskaņošanu, kas pieņemta 2003. gada 25. februārī Romā pēc augsta līmeņa foruma par saskaņošanu, un 2005. gada 2. martā pieņemto Parīzes Deklarāciju par palīdzības efektivitāti, |
— |
ņemot vērā Starptautisko attīstības finansēšanas konferenci, kas notika Monterejā 2002. gada martā, un Pasaules augstākā līmeņa sanāksmi par ilgtspējīgu attīstību, kura notika Johannesburgā 2002. gada septembrī, |
— |
ņemot vērā galīgo ziņojumu, ko 2005. gada martā ANO Ģenerālās Asamblejas 49. sesijā pieņēma Sieviešu stāvokļa komisijā, |
— |
ņemot vērā ANO Attīstības programmu “Ceļā uz līdztiesību”, kas pieņemta 2006. gadā, |
— |
ņemot vērā ANO Iedzīvotāju fonda sagatavotos ziņojumus par pasaules iedzīvotāju stāvokli 2005. un 2006. gadā, kuru nosaukumi ir “Apsolītā līdztiesība. Dzimumu vienlīdzība, reproduktīvā veselība un Tūkstošgades attīstības mērķi” un attiecīgi “Cerību ceļi. Sievietes un starptautiskā migrācija”, |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1905/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā (12) (DCI), |
— |
ņemot vērā 2007. gada jūnijā publicētos statistikas datus, kas balstās uz Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) Attīstības atbalsta komitejas locekļu ziņojumiem par dzimumu līdztiesības politikas rādītājiem 2004. un 2005. gadā, un ESAO 2006. gada ziņojumu par dzimumu līdztiesību un palīdzības sniegšanu, |
— |
ņemot vērā 2000. gada martā pieņemto Lisabonas stratēģiju izaugsmei un nodarbinātībai, |
— |
ņemot vērā Protokolu par sieviešu tiesībām Āfrikā, sauktu arī par “Maputu protokolu”, kurš stājās spēkā 2005. gada 26. oktobrī, |
— |
ņemot vērā Padomes 2007. gada 5. un 6. decembra secinājumus saistībā ar pārskatu par Pekinas rīcības platformas īstenošanu ES iestādēs un dalībvalstīs un īpaši ņemot vērā šim pārskatam pievienoto Portugāles prezidentūras ziņojumu, kurā iekļauti rādītāji attiecībā uz sievietēm un nabadzību, |
— |
ņemot vērā 1994. gada septembrī Kairā rīkoto ANO Starptautisko konferenci par iedzīvotājiem un attīstību (ICPD), Kairā pieņemto rīcības programmu, kā arī ANO ārkārtas sesijā “Kaira +5” pieņemtos noslēguma dokumentus par turpmākajiem pasākumiem, lai īstenotu 1999. gadā pieņemto rīcības programmu, |
— |
ņemot vērā 2006. gada jūnijā Briselē pieņemto aicinājumu cīnīties pret seksuālo vardarbību bruņotos konfliktos un pēckonflikta apstākļos, |
— |
ņemot vērā Āfrikas Savienības ārkārtas sesijā 2006. gada septembrī pieņemto Maputu rīcības plānu, lai uzsāktu īstenot kontinenta politikas pamatnostādnes 2007.–2010. gadam seksuālās un reproduktīvās veselības aprūpes un tiesību jomā, |
— |
ņemot vērā Āfrikas, Karību reģiona un Klusā okeāna valstu veselības ministru sanāksmē Briselē 2007. gada oktobrī pieņemtos Briseles rīcības principus, kā arī ieteikumus attiecībā uz veselību un ilgtspējīgu attīstību, |
— |
ņemot vērā deklarāciju “Dzimumu līdztiesība - būtisks jautājums, lai panāktu izmaiņas sabiedrībā” un atbilstošo rīcības programmu, ko pieņēma Eiropas Ministru padomes 5. sanāksmē, |
— |
ņemot vērā ministru deklarāciju 2005. gada 4. februārī Luksemburgā sasauktajā Ministru konferencē, kas veltīta dzimumu līdztiesības jautājumiem, |
— |
ņemot vērā 2004. gada 7. decembrī Sofijā pieņemto Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) Lēmumu Nr. 14/04 par EDSO 2004. gada rīcības plānu dzimumu līdztiesības veicināšanai, |
— |
ņemot vērā Sadraudzības rīcības plānu dzimumu līdztiesībai 2005.–2015. gadam, |
— |
ņemot vērā Reglamenta 45. pantu, |
— |
ņemot vērā Attīstības komitejas ziņojumu un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinumu (A6-0035/2008), |
A. |
tā kā Vīnes Deklarācijā, ko 1993. gada 25. jūnijā pieņēma ANO Pasaules Cilvēktiesību konference, ir noteikts, ka “sieviešu un meiteņu cilvēktiesības ir neatņemama, stabila un nedalāma vispārējo cilvēktiesību sastāvdaļa”; |
B. |
tā kā Eiropas konsenss attīstības jomā apliecina, ka dzimumu līdztiesība ir vispārējs princips, nosakot, ka “ES iekļaus stabilu dzimumiem veltītu komponentu jebkurā savā politikā un praksē attiecībās ar jaunattīstības valstīm” (I daļas 19. pants), un Kotonū nolīgums skaidri uzsver dzimumu līdztiesības nozīmi, apliecinot, ka “sadarbība palīdzēs uzlabot sieviešu piekļuvi visiem vajadzīgajiem resursiem, lai viņas pilnībā varētu izmantot savas pamattiesības” (31. pants); |
C. |
tā kā ANO Ģenerālā asambleja TAM sarakstā ir iekļāvusi apakšmērķi, kas paredz līdz 2015. gadam nodrošināt vispārēju reproduktīvās veselības aprūpes pieejamību; |
D. |
tā kā Pekinas rīcības platformā integrētā pieeja dzimumu līdztiesībai ir norādīta kā efektīva stratēģija dzimumu līdztiesības veicināšanai un tajā ir teikts, ka valdībām un citām struktūrām ir “jāveicina aktīva un pamanāma politika, kas satur perspektīvu uz integrētu pieeju dzimumu līdztiesībai visās politikās un programmās, lai pirms lēmumu pieņemšanas tiktu analizēts, kā tie ietekmēs sievietes un vīriešus”; |
E. |
tā kā pasaulē aptuveni 2/3 darba veic sievietes un meitenes, bet viņu ienākumu daļa ir mazāka nekā 5 %; tā kā puse no pārtikas pasaulē tiek saražota ar sieviešu darbu un gandrīz 74 % no nestrādājošām sievietēm galvenokārt ir nodarbinātas mājsaimniecībā un ģimenes aprūpē salīdzinājumā ar 27 % nestrādājošo vīriešu; |
F. |
tā kā no 1,3 miljardiem cilvēku, kas dzīvo pilnīgā nabadzībā, 70 % ir sievietes un nabadzība ir ne tikai netaisnīgas ienākumu, resursu, tirgus spējas un rīkošanās pilnvaru sadales simptoms, bet arī to rezultāts; tā kā ES veicina dzimumu līdztiesību un sieviešu tiesību ievērošanu savā attīstības sadarbībā, izmantojot divējādo pieeju, kas sastāv no integrētās pieejas dzimumu līdztiesībai un īpašiem pasākumiem ar mērķi veicināt sieviešu tiesību ievērošanu un palielināt sieviešu lomu; |
G. |
tā kā ekonomikas izaugsme ir nepieciešams faktors cīņā pret nabadzību, tomēr ar to vien nepietiek, jo tā nerada pietiekami daudz jaunu iespēju uzņēmējdarbībai un darbavietu izveidei; |
H. |
tā kā dzimumu nelīdztiesība rada vēl lielāku nevienlīdzību, kas negatīvi ietekmē sieviešu, viņu ģimeņu un apkārt esošās sabiedrības labklājību, kā arī sieviešu personiskās izaugsmes iespējas; |
I. |
tā kā vairākumā valstu ar dzimumu līdztiesību saistītus jautājumus neuzskata par prioritāriem, dzimumu līdztiesību uztver par otršķirīgu jautājumu un kultūras, reliģiskās un ekonomiskās tradīcijas izmanto par attaisnojumu, ar kuru aizbildināties par progresa kavēšanu dzimumu līdztiesības un sieviešu tiesību jomā; |
J. |
tā kā ir pierādīts, ka sieviešu lomas pastiprināšana paātrina visu pārējo TAM sasniegšanu attiecībā uz nabadzības mazināšanu un demogrāfisko, sociālo un ekonomisko rādītāju uzlabošanu; |
K. |
tā kā integrētā pieeja dzimumu līdztiesībai var palīdzēt sabiedrībai kļūt taisnīgākai un demokrātiskākai un sievietes un vīrieši ir vienlīdzīgi visās dzīves jomās, bet tas neaizstāj īpašu vienlīdzības politiku un pozitīvu darbību kā daļu no divējādās pieejas dzimumu līdztiesības mērķa sasniegšanai; |
L. |
tā kā nabadzības izskaušanā un slimību izplatības apkarošanā ir būtiski svarīgi, lai sievietes un meitenes jau agrīnā vecumā varētu gūt izglītību un apmācību (tostarp visaptverošu seksuālo izglītību), nodrošinot, ka sievietes paplašina savas zināšanas un gūst prasmes un pašapziņu, lai varētu pilnībā iesaistīties sabiedriskajā dzīvē un politikā; |
M. |
tā kā viens no priekšnoteikumiem dzimumu līdztiesības panākšanai ir nodrošināt sievietēm iespēju pilnībā izmantot seksuālās un reproduktīvās veselības aprūpi un tiesības; jo sievietes spēja kontrolēt savu auglību ir ļoti svarīgs aspekts, lai panāktu sievietes lomas stiprināšanu; tā kā sievietes, kuras spēj iesaistīties ģimenes plānošanā, spēj plānot arī visu savu dzīvi; tā kā sievietes, kurām ir laba veselība, ir produktīvākas; tā kā reproduktīvo tiesību aizsardzība, piemēram, tiesības plānot vēlamo grūtniecības laiku un laika periodus starp vairākām grūtniecībām, kā arī tiesības lemt par bērnu dzemdēšanu, nepiedzīvojot nedz diskrimināciju, nedz ietekmēšanu, nedz vardarbību, ļauj sievietēm pilnvērtīgāk un līdztiesīgāk iesaistīties sabiedriskajā dzīvē; |
N. |
tā kā ir būtiski svarīgi sniegt finansiālu un tehnisku atbalstu sieviešu organizācijām, lai veicinātu programmas, kas paredzētas visneaizsargātākajiem iedzīvotājiem, tostarp sievietēm migrantēm, iekšzemē pārvietotām sievietēm un bēglēm, jo īpaši, lai nodrošinātu iekārtas un piemērotas tehnoloģijas pārtikas apstrādei un darba atvieglošanai, atvieglotu sieviešu piekļuvi zemei un uzlabotu meiteņu iespējas izglītoties skolā un regulāri apmeklēt mācību nodarbības; |
O. |
tā kā sievietes var tikt pakļautas diskriminācijai saistībā ar ģimenes tiesībām, kā arī iespējām iegūt nekustamo īpašumu un zemi, resursus un pārraudzību pār resursiem; |
P. |
tā kā daudzām sievietēm ir liegta pieeja veselības aprūpes pamatpakalpojumiem, visu līmeņu izglītībai, ekonomiskajai neatkarībai, profesionālajai izaugsmei un dalībai lēmumu pieņemšanas procesos; |
Q. |
tā kā dažās kultūrās joprojām pastāv uz tradīcijām balstīti un reliģiski aizspriedumi, kuru dēļ meitenes un jaunas sievietes ir pakļautas diskriminācijai un ierobežojumiem attiecībā uz iespējām gūt izglītību; |
R. |
tā kā vismaz 130 miljoni sieviešu ir bijušas pakļautas sieviešu dzimumorgānu sakropļošanai vai cita veida vardarbīgai tradicionālai praksei un vēl 2 miljoniem sieviešu katru gadu pastāv risks, ka viņu fizisko integritāti un cilvēktiesības varētu nopietni pārkāpt šāda prakse; |
S. |
tā kā sievietes migrantes salīdzinājumā ar vīriešiem ir daudz vairāk pakļautas piespiedu darbam un seksuālajai izmantošanai un viņas biežāk samierinātos ar bīstamiem darba apstākļiem; |
T. |
tā kā valstīs, kas atgūstas pēc konfliktiem un atrodas rekonstrukcijas un reintegrācijas procesā, dzimumu līdztiesības institucionālie mehānismi un saistības ir iedarbīgs pirmais solis ceļā uz sieviešu tiesību ievērošanu un tās veicināšanu; un tā kā visu attiecīgo dalībnieku, piemēram, valdības un politikas pārstāvju, NVO, pilsoniskās sabiedrības grupu un akadēmisko aprindu iesaistīšanās, kā arī tieša sieviešu grupu un tīklu piedalīšanās ir būtisks priekšnoteikums, lai varētu sasniegt kopīgu un noturīgu attīstību; |
U. |
tā kā Āfrikas valstīs dienvidos no Sahāras 57 % inficēto ar HIV/AIDS ir sievietes un jaunas sievietes vecumā no 15 līdz 24 gadiem inficējas trīskārt biežāk salīdzinājumā ar jauniem vīriešiem; |
V. |
tā kā starp vīriešiem un sievietēm pastāv informācijas plaisa par to, kādā veidā tiek pārnesta HIV/AIDS infekcija, un par profilakses pasākumiem un to pastiprina diskriminējoša atmosfēra un seksuāla vardarbība; tā kā izglītošana un informēšana seksuālās un reproduktīvās veselības jomā un reproduktīvās veselības pakalpojumu pieejamība ir labākā garantija, lai novērstu inficēšanos ar HIV/AIDS un citām seksuāli transmisīvajām slimībām; |
W. |
tā kā joprojām māšu mirstības dēļ ik gadu dzīvību zaudē 536 000 sievietes (un no šiem nāves gadījumiem 95 % notiek Āfrikā un Āzijā) un uz katru mirušo sievieti ir 20 vai vairāk sievietes, kas cieš no nopietnām komplikācijām, sākot no hroniskām infekcijām līdz pat smagām saslimšanām, piemēram, vagīnas fistulai, un to būtu iespējams novērst, nodrošinot vispārēju piekļuvi pamata un ārkārtas dzemdību palīdzībai un reproduktīvās veselības aprūpes pakalpojumiem; |
X. |
tā kā saskaņā ar Starptautiskā uztura politikas izpētes institūta (International Food Policy Research Institut) veikto pētījumu ģimenēs pastāv būtiska saistība starp bērnu uztura apstākļiem un sieviešu spējām ietekmēt lēmumu pieņemšanu, kā arī tās sievietes, kuru statuss ir zemāks un kurām ģimenē nav tiesību izteikt savu viedokli, pašas bieži vien nesaņem pietiekamu uzturu; tā kā ar pietiekamu uzturu būtu iespējams novērst lielāko daļu bērnu nāves gadījumu, tādējādi tuvojoties TAM - bērnu mirstības mazināšanai; |
Y. |
tā kā līdz šim dažu īstenoto projektu efektivitāti kavēja dažās valstīs pastāvošās specifiskās nepilnības, piemēram, nepietiekami spēcīga pārvalde vietējā un valsts līmenī, korumpēta valdība un kompetences un apmācītu darbinieku trūkums, risinot ar sieviešu lomas pastiprināšanu un dzimumu līdztiesību saistītas problēmas; |
Z. |
tā kā paaugstināts dabas katastrofu risks, kā arī vietēji vai reģionāli radušies resursu degradācijas procesi neproporcionālā samērā skar atstumtās iedzīvotāju grupas, |
1. |
atzinīgi vērtē iepriekšminēto Komisijas paziņojumu Par dzimumu līdztiesību un sieviešu līdzdalību sadarbībā attīstības jomā, uzskatot to par turpinājumu “Rīcības programmai vienlīdzības iesaistīšanai kā Kopienas attīstības sadarbības centrālajam uzdevumam” no 2001. līdz 2006. gadam; |
2. |
pauž nožēlu, ka, kopš Padome savā 1995. gada 20. decembra rezolūcijā pirmoreiz pasludināja dzimumu perspektīvas ievērošanu attīstības sadarbībā par Kopienas un dalībvalstu attīstības politikas principu, starplaikā nav praktiskajā darbā paveikts pietiekami daudz; |
3. |
3 norāda, ka iedzīvotāju izpratnei par sieviešu lomu pēckara sabiedrībā un par viņu ieguldījumu dzīves atjaunošanā pēckara periodā nav jāaprobežojas ar vispārinājumu “sievietes kara laika pieredze” un ka ir jāatzīst sieviešu pieredzes specifika un dažādība; |
4. |
pauž nožēlu, ka ar DCI saistītajos valstu stratēģijas dokumentos pārsvarā dzimumu līdztiesība aplūkota kā transversāls jautājums, nenorādot konkrētus ar dzimumu līdztiesības aspektiem saistītus mērķus vai pasākumus; uzstājīgi aicina turpmākajās stratēģijās paredzēt ar dzimumu līdztiesību saistītus mērķus un pasākumus; |
5. |
atzinīgi vērtē Komisijas prasību, lai ES atbalstītu trešās valstis, tām ievērojot un īstenojot starptautiskās saistības, piemēram, Konvenciju par sieviešu jebkāda veida diskriminācijas likvidēšanu (1979) (CEDAW), Kairas Rīcības programmu, Pekinas rīcības platformu un ANO tūkstošgades deklarāciju; |
6. |
piekrīt Komisijas viedoklim, ka finansējums, kas tiek atvēlēts dzimumu līdztiesības problemātikas iekļaušanai attīstības sadarbībā, ir niecīgs, salīdzinot ar citiem horizontālajiem pasākumiem piešķirtajām dotācijām; pauž nožēlu, ka tikai 5 % DCI līdzekļu, kas paredzēti tematiskajai programmai “Ieguldījumi cilvēkos” (2007–2013), ir piešķirti dzimumu līdztiesības jautājumu risināšanai un ka reģionu un valstu stratēģijas dokumentos nav sniegts pārskats par dzimumu līdztiesības veicināšanai piešķirtajiem līdzekļiem, jo dzimumu līdztiesība tiek aplūkota tikai kā transversāls jautājums, nesniedzot plašāku informācija par finansēm; |
7. |
pauž bažas par jauno Komisijas atbalsta struktūru, kurā priekšroka dota budžeta atbalstam, jo tas var radīt papildu grūtības attiecībā uz dzimumu līdztiesības jomā panāktā progresa novērtēšanu; |
8. |
atzinīgi vērtē Eiropas Komisijas vispārējo pieeju, uz kuras pamatojoties Eiropas Savienība un tās dalībvalstis var ietvert ar dzimumu līdztiesību saistītus jautājumus savās attīstības sadarbības programmās, lai panāktu dzimumu līdztiesību un pastiprinātu sieviešu emancipāciju - tas ir būtisks līdzeklis, kā uzlabot cilvēktiesību aizsardzību un cīnīties pret nabadzību; tomēr atzīmē, ka ir jāuzlabo, galvenokārt, datu apkopošana un analīze, lai izvairītos no pasākumiem, kas var kaitēt sieviešu vajadzībām; |
9. |
uzskata, ka ar dzimumu līdztiesības nodrošināšanu attīstības sadarbībā saistītās politikas efektivitāte ir atkarīga no tā, kā pret dzimumu līdztiesības jautājumiem attiecas dalībvalstis un ES iesaistītās iestādes; uzskata, ka tādējādi dokumentā “Ceļvedis sieviešu un vīriešu līdztiesībā 2006–2010” (COM(2006)0092) noteikto mērķu sasniegšana ES ir priekšnoteikums, kurš vajadzīgs, lai efektīvi nodrošinātu dzimumu vienlīdzību attīstības sadarbībā; |
10. |
uzsver, ka uzmanība jāpievērš ne tikai stāvoklim attiecībā uz sievietēm, bet arī attiecībām starp dzimumiem, jo īpaši vīriešu un sieviešu sociālajām attiecībām, kuru dēļ rodas un turpinās dzimumu nevienlīdzība; uzskata, ka tādēļ projektiem jāattiecas gan uz vīriešiem, gan sievietēm; |
11. |
uzsver, ka globalizācijai būtu nabadzīgām valstīm jāsniedz jaunas iespējas un jāņem vērā sieviešu īpašās vajadzības, jo sievietes, bieži būdamas nekvalificēts darbaspēks, šajā procesā var viegli nokļūt zaudētāja lomā; |
12. |
aicina Komisiju nākt klajā ar praktiskiem priekšlikumiem par to, kā, pasaulē arvien pastiprinoties globalizācijas procesiem, radīt nodarbinātības un iztikas nodrošināšanas iespējas plašam nekvalificētu sieviešu lokam jaunattīstības valstīs; |
13. |
aicina Komisiju un dalībvalstis attiecībā uz attīstības sadarbību īstenot rīcību, kurai būtu konkrēta un novērtējama ietekme uz attiecībām starp dzimumiem - veicot grozījumus tiesību aktos, panākot izmaiņas iestādēs un pastāvošajās patriarhālajās tradīcijās, palielinot budžeta resursus un uzlabojot sieviešu sociālos un ekonomiskos apstākļus; |
14. |
aicina dalībvalstis un Komisiju, piedāvājot nodarbinātības iespējas jaunattīstības valstīs, ievērot principu par cilvēka cienīgiem darba apstākļiem, paaugstinot atalgojumu saskaņā ar Starptautiskās Darba organizācijas 1970. gada 22. jūnija 135. ieteikumu par minimālās algas noteikšanu, jo īpaši attiecībā uz jaunattīstības valstīm; |
15. |
atzinīgi novērtē ierosinājumus veicināt gadījuma darbu veicēju darba aizsardzību un civiltiesības un to, ka tiek veicināta sieviešu iesaistīšanās arodbiedrību kustībā, lai varētu labāk pārvarēt problēmas, ar ko saduras sievietes darbā; |
16. |
mudina Komisiju, izstrādājot attīstības sadarbības politiku, atbalstīt sieviešu tiesiskā statusa stiprināšanas pasākumus, veicināt līdztiesīgu piekļuvi pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai, kā arī veicināt cilvēka pamattiesību un sociālo tiesību ievērošanu un pievērst īpašu uzmanību sieviešu-migrantu pieaugošajam skaitam un to pieaugošajai neaizsargātībai, lai nepieļautu, ka sievietes kļūst par jauno ekspluatēto sabiedrības daļu; |
17. |
aicina Komisiju novērtēt ekonomikas partnerattiecību nolīgumu iespējamās sekas, raugoties no dzimumu līdztiesības viedokļa; |
18. |
aicina Komisiju un dalībvalstis nodrošināt attīstības sadarbības politikas un citu Kopienas politiku (piemēram, tirdzniecības, lauksaimniecības politikas) saskanību, lai nepieļautu nevēlamu ietekmi uz pasākumiem, it īpaši uz tādiem, kas paredzēti sieviešu lomas pastiprināšanai; |
19. |
norāda, ka sieviešu spēja plānot savu dzīvi ir atkarīga no viņu izglītības līmeņa; uzsver, ka liela nozīme piemīt dzimumu līdztiesību veicinošām izglītības programmām, kas paredzētas gan vīriešiem, gan sievietēm; |
20. |
mudina Komisiju katrā politikas veidošanas, īstenošanas un novērtēšanas posmā veikt analīzi no dzimumu aspekta, lai nodrošinātu, ka ir novērsta jebkāda veida diskriminācija pēc dzimuma, un aizsargātu un veicinātu sieviešu cilvēktiesības; |
21. |
lūdz Komisiju veikt novērtējumu par to, kā jaunie palīdzības noteikumi ir ietekmējuši sieviešu stāvokli, ņemot vērā apstākli, ka jautājuma aktualitāte attiecībā uz sievietēm un dzimumu līdztiesību daļēji šīs jaunās attīstības ievirzes dēļ ir mazinājusies; |
22. |
atzinīgi vērtē Komisijas aicinājumu izstrādāt rezultatīvos rādītājus, ņemot vērā dzimumu atšķirības, un aicina iekļaut šādus rādītājus gan visos ar DCI un Eiropas Attīstības fondu saistītajos valstu stratēģijas dokumentos, gan arī novērtējot šo stratēģiju vidusposma pārskatu un gala pārskatu rezultātus; aicina Komisiju izstrādāt izmaksu ziņā izdevīgus, pārredzamus un viegli interpretējamus parametrus kvantitatīvi izmērāmu un, galvenokārt, kvalitatīvo rādītāju veidā, ar kuru palīdzību regulāri un efektīvi novērtēt sieviešu līdztiesībā un lomas pastiprināšanā panākto progresu; aicina Komisiju, īstenojot dialogu ar trešām valstīm, uzlabot šo valstu izpratni par to, cik liela nozīme ir pa dzimumiem dalītiem un salīdzināmiem datiem; uzskata, ka iepriekšminētā Komisijas paziņojuma Par dzimumu līdztiesību un sieviešu līdzdalību sadarbībā attīstības jomā pielikumā (VII daļa) (SEC(2007)0332) sniegtie pa dzimumiem dalītie rādītāji ir labs pamats, lai izstrādātu visaptverošus instrumentus rezultātu novērtēšanai; |
23. |
atzinīgi vērtē to, ka Komisijas stratēģijā pievērsta vērība ar dzimumu saistītajai vardarbībai; |
24. |
uzsver, ka vardarbība pret sievietēm ir jautājums, kas saistīts ne tikai ar sievietēm, un ka ir vajadzīga pieeja, kas pievēršas abiem dzimumiem - gan vīriešiem, gan sievietēm; atzinīgi vērtējot palīdzības programmas vardarbībā cietušajām sievietēm, mudina Komisiju un dalībvalstis izstrādāt programmas, kas vērstas pret vīriešiem varmākām, tādējādi cenšoties novērst vardarbības cēloņus, nevis tikai tās sekas; |
25. |
atzinīgi vērtē Komisijas sabiedrības informētības veicināšanas iniciatīvu attiecībā uz vardarbību pret sievietēm, ievietojot vairāk publikāciju plašsaziņas līdzekļos un izglītojot militārajā un tiesībaizsardzības jomā un tiesu iestādēs strādājošos darbiniekus; tomēr mudina, ka lielāka uzmanība jāpievērš pasākumiem, kuru mērķis ir novērst tirdzniecību ar cilvēkiem, spīdzināšanu un sāpes nodarošas ierašas, galvenokārt, sieviešu ģenitāliju sakropļošanu, noziegumus, kas izdarīti goda un tradīciju vārdā, un agrās un piespiedu laulības, un uzstāj, ka ir jāpalielina darbinieču skaits iestādēs, kurās nepastarpināti sniedz palīdzību šīs vardarbīgās prakses upuriem; |
26. |
atzinīgi vērtē to, ka iepriekšminētajā Komisijas paziņojumā par dzimumu līdztiesību un sieviešu līdzdalību sadarbībā attīstības jomā ir skaidri norādīta HIV/AIDS saslimšanas gadījumu palielināšanās sieviešu vidū; atzīmē, ka papildus tam būtu vēlams arī paust aicinājumu ES dalībvalstīm ievērot finanšu saistības, ko tās šajā jomā ir uzņēmušās; |
27. |
aicina Eiropas Komisiju un dalībvalstis paredzēt īpašas, ar noteiktiem termiņiem saistītas un izmērāmas saistības, piešķirot arī attiecīgus resursus, lai līdz 2010. gadam visām sievietēm un meitenēm nodrošinātu vispārēju HIV/AIDS profilakses, ārstēšanas, aprūpes un atbalsta pieejamību; |
28. |
atzinīgi vērtē iepriekšminētajā Komisijas paziņojumā par dzimumu līdztiesību un sieviešu lomas pastiprināšanu attīstības sadarbībā pausto apstiprinājumu tam, ka pastāv saikne starp HIV/AIDS apkarošanas pasākumiem un programmām un pasākumiem un pakalpojumiem seksuālās un reproduktīvās veselības un tiesību jomā; |
29. |
aicina Komisiju izvērst savu vadošo politisko lomu seksuālās un reproduktīvās veselības un tiesību jomā un palielināt finansējumu ar šo jomu saistītajiem pasākumiem, lai palīdzētu valstīm sasniegt TAM, jo īpaši panākt vispārēju reproduktīvās veselības aprūpes pieejamību (TAM 5) un pievērsties sieviešu seksuālās un reproduktīvās veselības jautājumiem, kuriem pašlaik netiek veltīta pietiekama uzmanība, piemēram, vagīnas fistulai un traumatiskajai fistulai; |
30. |
norāda, ka meiteņu un sieviešu diskriminācija rada paaugstinātu HIV risku, jo meiteņu un sieviešu zemais sociālais stāvoklis viņām apgrūtina pašnoteikšanos seksualitātes jautājumos; |
31. |
pauž dziļu nožēlu par šariāta likumiem pakļauto sieviešu statusu, kura rezultātā pret sievietēm izturas gandrīz kā pret dzimtcilvēkiem, un uzskata, ka šāda apspiešana ir radikālā pretstatā visiem Parlamenta aizstāvētājiem vispārējiem principiem; |
32. |
atzinīgi vērtē to, ka iepriekšminētā Komisijas paziņojuma par dzimumu līdztiesību un sieviešu līdzdalību sadarbībā attīstības jomā pielikumā atzīts, ka ir svarīgi veicināt pētījumus mikrobicīdu un vakcīnu jomā (tās ir daudzsološākās sievietēm domātās tehnoloģijas), un aicina ES arī turpmāk nodrošināt, lai HIV/AIDS vakcīnu un mikrobicīdu izpēte un izstrādāšana tiktu iekļauta vispārējās attīstības un dzimumu līdztiesības darba programmās; |
33. |
uzskata, ka stiprinot sieviešu lomu un pilnībā nodrošinot sievietēm pieejamību attiecībā uz informāciju par seksuālo un reproduktīvo veselību, ar to saistītajiem pakalpojumiem un piedāvājumu, sievietes kļūst informētākas par to, kā piekopt drošu dzimumdzīvi un pasargāt sevi no seksuāli transmisīvām infekcijām, tai skaitā HIV/AIDS; atbalsta Komisijas ierosinātos pasākumus, it īpaši finansiālu atbalstu mikrobicīdu un vakcīnu izstrādei, lai aizsargātu sievietes no seksuāli transmisīvajām infekcijām, kā arī atbalsta ierosinātos pasākumus reproduktīvās veselības un tiesību aizsardzībai; |
34. |
mudina dalībvalstis veicināt profilakses pasākumu, kas paredzēti, lai novērstu bērna inficēšanos ar HIV no mātes (PMTCT), iekļaušanu vispārējo pasākumu kopumā HIV/AIDS apkarošanai; |
35. |
uzsver, cik svarīgi ir izvirzīt priekšplānā sievietes, kad tiek skatīti ūdensapgādes, kanalizācijas un higiēnas jautājumi; un tādēļ uzsver, cik svarīgi ir uzlabot piekļuvi drošam dzeramajam ūdenim un nodrošināt pienācīgus sanitāros apstākļus, kā arī piekļuvi ūdenim ražošanas vajadzībām; |
36. |
pauž asu kritiku par to, ka Komisijas stratēģijā nav paredzēti pasākumi, lai apkarotu uz tradīcijām balstītu vardarbību pret sievietēm; nosoda visas kultūras un reliģiskās paražas un tiesu praksi, kas diskriminē sievietes, neļauj viņām iesaistīties politikā un sabiedriskajā dzīvē un ikdienas dzīvē pakļauj izolācijai, iecietīgi attiecas pret izvarošanu, vardarbību ģimenē, piespiedu laulībām, nevienlīdzīgām tiesībām šķiršanās procesos, goda aizskāruma dēļ izdarītām slepkavībām, sievietes pienākumu pret savu gribu ievērot noteiktu apģērba standartu, uzmākšanos sievietēm, ja viņas nepakļaujas ar dzimumu saistītām normām vai noteikumiem, sieviešu tirdzniecību un piespiedu darbu; neatlaidīgi aicina Komisiju un dalībvalstis savā attīstības sadarbības politikā cīnīties pret šādām paražām; aicina Komisiju veikt neatlaidīgus centienus, lai valstu programmu plānošanā atbalstītu informācijas un aizstāvības programmas, kas uzlabotu sabiedrības informētību un mainītu sabiedrisko nostāju, kā arī uzlūkot pasākumus, kas īstenoti, lai cīnītos pret visām iespējamām vardarbības izpausmēm pret sievietēm, tostarp uz tradīcijām balstītu vardarbību, par partnervalstu labas pārvaldības kritērijiem; |
37. |
ar bažām atzīmē ANO Iedzīvotāju fonda pagājušā gada ziņojumu par pasaules iedzīvotāju stāvokli, saskaņā ar kuru pasaulē pastāv 60 000 000 sieviešu “deficīts” un ka šīm “trūkstošajām” sievietēm tika atņemta iespēja dzīvot, izmantojot prenatālo atlasi, veicot abortu vai nogalinot pēc dzimšanas; |
38. |
aicina Komisiju un dalībvalstis sekot Briseles aicinājumam cīnīties pret seksuālo vardarbību bruņotos konfliktos un pēckonflikta apstākļos; |
39. |
neatlaidīgi mudina Komisiju piešķirt prioritāru nozīmi seksuālajai un reproduktīvajai veselībai un tiesībām krīzes situācijās un bruņotu konfliktu zonās, tostarp cīņai pret seksuālo vardarbību, gan humānās palīdzības sniegšanas posmā, gan pēckara atjaunošanas fāzē; |
40. |
uzsver nepieciešamību sievietes kā ievainojama upura tēlu papildināt ar tādu sieviešu tēlu, kuras nāk no ļoti dažādām sociālajām grupām un kurām ir vērtīgi resursi un kompetence, kā arī pašām savi plāni; sievietes ietekmē notikumu norisi, un viņu darbībai jāpiedalās attīstības procesa veidošanā; |
41. |
uzskata, ka sieviešu līdzdalība visos lēmumu pieņemšanas procesu līmeņos ir obligāts nosacījums labas pārvaldes īstenošanai, un atzinīgi vērtē dažādus atbalsta intervences pasākumus, piemēram, atbilstības nodrošināšana noteikumam par kvotām, sieviešu kustības un organizāciju atbalstīšana, aktīva sieviešu tiesību veicināšana, izmantojot valstu stratēģijas dokumentus; atkārtoti atgādina, ka ir jāpalielina sieviešu ietekme politisko lēmumu pieņemšanā un jānodrošina pilnīga sieviešu līdzdalība un iesaistīšana jebkuros centienos veicināt mieru un konfliktu atrisināšanu; atbalsta Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes rezolūciju Nr. 1325 (2000); |
42. |
aicina ES pastiprināt centienus, lai īstenotu ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1325 (2000), kurā prasīts palielināt sieviešu līdzdalību konfliktu risināšanas un miera procesos, iesaistot sievietes visos lēmumu pieņemšanas līmeņos; |
43. |
uzsver, ka viens no karā izmantotajiem “ieročiem” ir izvarošana un ka ir nepieciešams pievērsties šīs problēmas risināšanai, izveidojot atbalsta programmas cietušajiem upuriem; |
44. |
aicina Komisiju pastiprināt centienus, lai valstu programmu izstrādē tiktu pilnībā ievērota dzimumu līdztiesība; uzsver, ka joprojām nepieciešami ievērojami centieni, lai panāktu, ka dzimumu līdztiesības nodrošināšana ir visaptverošs, ES attīstības sadarbības ikdienas praksē iekļauts uzdevums; aicina Komisiju ievērot dzimumu līdzsvaru Komisijas delegācijās, pieņemot darbā vairāk sieviešu, tostarp ieceļot sievietes arī vadošos amatos, piemēram, par delegāciju vadītājām; |
45. |
uzsver, ka mikrokredītiem piemīt liels potenciāls kā instrumentam, ko var izmantot attīstības sadarbībā, lai veicinātu vietējo kopienu attīstību un sieviešu lomas stiprināšanu; |
46. |
aicina Komisiju izstrādāt nostādnes, ar kurām mudināt sievietes veidot pašpalīdzības grupas un kļūt patstāvīgām, un sadarbībā ar starptautiskajām organizācijām (piemēram, Finance PlaNet) paplašināt mikrofinansējuma tīklu, lai vairāk sieviešu varētu saņemt aizdevumus un tādējādi uzlabot savus ekonomiskos apstākļus; |
47. |
aicina Komisiju sniegt konkrētu informāciju par to, kādi mehānismi ir pieejami stratēģijas īstenošanas pārraudzībai un novērtēšanai, tostarp, lai pārraudzītu finanšu resursus un cilvēkresursus, kas paredzēti, lai nodrošinātu efektīvu īstenošanu; |
48. |
norāda, ka lielākas izredzes panākt dzimumu līdztiesību valsts mērogā ir tad, ja ir pieejami pietiekami finanšu resursi un projektu īstenošanā iesaistīti kvalificēti dzimumu līdztiesības speciālisti, jo īpaši vietējie speciālisti; |
49. |
mudina Komisiju veikt saviem darbiniekiem jaunattīstības valstīs apmācību par dzimumu līdztiesības jautājumiem; |
50. |
atzinīgi vērtē Komisijas veiktos pasākumus izglītības jomā un uzskata, ka sieviešu lomas stiprināšana, nodrošinot viņām augstāka līmeņa izglītības iespējas, uzlabo gan pašu sieviešu, gan viņu bērnu apstākļus; |
51. |
uzsver nepieciešamību arī turpmāk veicināt meiteņu iespējas iegūt visu līmeņu izglītību un arodapmācību, lai novērstu mazizglītotību, un, nodrošinot mācībspēkiem apmācības dzimumu līdztiesības jautājumos un atbalstot mācību programmu reformas, lai tajās iekļautu dzimumu līdztiesības, seksuālās un reproduktīvās veselības, kā arī sieviešu līdzdalības jautājumus, atbalstīt kvalitātei atbilstīgu izglītības politiku, jo vairākumā jaunattīstības valstu meitenes joprojām saskaras ar diskrimināciju attiecībā uz pieeju izglītībai; |
52. |
norāda, ka diemžēl stratēģijā ES starptautiskās un reģionālās darbības jomā nav iekļauta nekāda ES nostāja attiecībā uz ANO reformu dzimumu līdztiesības jomā; |
53. |
atzinīgi vērtē EK un ANO izveidoto iniciatīvu “Partnerattiecības dzimumu līdztiesības jautājumā attīstībai un mieram” (13), uzsver, ka Eiropas Parlaments vēlas saņemt informāciju par šīs iniciatīvas paveikto un iesaistīties tās darbā; |
54. |
uzsver, cik svarīgi ir rosināt sponsoru koordināciju, lai nodrošinātu integrētu pieeju dzimumu līdztiesības jautājumiem, uzlabotu dialogu un saziņu un lai panāktu vispārēju izpratni par dzimumu līdztiesības idejām un atbilstīgo metodoloģiju; |
55. |
aicina Padomi iecelt Eiropas sūtni sieviešu tiesību jautājumos, kas pastiprinātu ES saistības palielināt sieviešu lomu ārpolitikā un attīstības politikā un kurš veicinātu Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanu, koncentrējot uzmanību uz vīriešu un sieviešu līdztiesību visā pasaulē, māšu mirstības samazināšanu un cīņu pret nabadzību; |
56. |
atzinīgi vērtē Komisijas nodomu saistīt budžeta atbalsta līdzekļu izmaksu ar izpildes kritērijiem, kuri novērtēti, pamatojoties uz rādītājiem, kas iegūti, grupējot datus pēc dzimuma; tomēr uzsver, ka lēmumi par nekompetentu pārvaldes iestāžu sodīšanu jāpieņem pārdomāti, lai neietekmētu palīdzības saņēmējus, proti, sievietes; |
57. |
uzsver, ka sieviešu nevienlīdzību palīdz mazināt nevis tikai piedalīšanās vien, bet gan mērķtiecīgi un kompetenti centieni pašos pirmsākumos pārvarēt visus šos šķēršļus sieviešu dalībai; |
58. |
norāda, ka labu pārvaldību raksturo pamatbrīvību ievērošana, sieviešu tiesību uzskatīšana par pamattiesībām un dzimumu līdztiesība un ka šiem aspektiem ir izšķiroša nozīme, lai sasniegtu TAM, kā arī citus attīstības mērķus; |
59. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem |
(1) OV L 143, 30.4.2004., 40. lpp.
(2) OV C 364, 18.12.2000., 1. lpp.
(3) OV C 33 E, 9.2.2006., 311. lpp.
(4) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0274.
(5) OV C 280 E, 18.11.2006., 475. lpp.
(6) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0483.
(7) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0577.
(8) OV C 46, 24.2.2006., 1. lpp.
(9) Paziņojumu par Eiropas Konsensu humanitārās palīdzības jomā Padome apstiprināja 19. novembrī un Eiropas Parlaments — 29. novembrī, un 2007. gada 18. decembrī to parakstīja Komisijas, Padomes un Eiropas Parlamenta priekšsēdētāji.
(10) OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.
(11) OV L 209, 11.8.2005., 27. lpp.
(12) OV L 378, 27.12.2006., 41. lpp.
(13) “EK un ANO Partnerattiecības attīstībai un mieram dzimumu līdztiesības jautājumā” ir iniciatīva, kurā piedalās Eiropas Komisija (EK), Apvienoto Nāciju Organizācijas Attīstības fonds sievietēm (UNIFEM) un Starptautiskās Darba organizācijas Starptautiskais Mācību centrs (ITCILO). Tas ir turpmākais pasākums pēc Eiropas Komisijas un UNIFEM 2005. gada novembrī rīkotās 1. konferences “Attīstības nepieciešamība. Dzimumu līdztiesības veicināšana ar jauniem atbalsta veidiem un partnerattiecībās.”
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/67 |
Armēnija
P6_TA(2008)0104
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta rezolūcija par Armēniju
(2009/C 66 E/11)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Armēniju un Dienvidkaukāzu, jo īpaši 2008. gada 17. janvāra rezolūciju par efektīvāku ES politiku attiecībā uz Dienvidkaukāzu — no solījumiem pārejot uz darbībām (1), |
— |
ņemot vērā 2008. gada 17. janvāra rezolūciju par Melnās jūras reģionālās politikas pieeju (2), |
— |
ņemot vērā 2007. gada 15. novembra rezolūciju par Eiropas kaimiņattiecību politiku (3) (EKP), |
— |
ņemot vērā Partnerattiecību un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses (4), kas stājās spēkā 1999. gada 1. jūlijā, |
— |
ņemot vērā EKP rīcības plānu, kuru apstiprināja ES un Armēnijas Sadarbības padome 2006. gada 14. novembrī un kurš nodrošina visu reformu paketes ieviešanu kopumā, kas jāīsteno ar ES atbalstu, |
— |
ņemot vērā Starptautiskās vēlēšanu novērošanas misijas 2008. gada 20. februāra paziņojumu par sākotnējiem atzinumiem un secinājumiem, kā arī 2008. gada 3. marta pēcvēlēšanu starpposma ziņojumu, |
— |
ņemot vērā prezidentūras 2008. gada 5. marta paziņojumu Eiropas Savienības vārdā par situāciju pēc prezidenta vēlēšanām 2008. gada 1. martā, kā arī prezidentūras 2008. gada 25. februāra deklarāciju Eiropas Savienības vārdā par prezidenta vēlēšanām Armēnijā 2008. gada 19. februārī, |
— |
ņemot vērā ES KĀDP Augstā pārstāvja Javier Solana2008. gada 2. marta paziņojumu un komisāres B. Ferrero-Waldner 2008. gada 21. februāra un 2008. gada 4. marta paziņojumu, |
— |
ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu, |
A. |
tā kā paliek nemainīga Eiropas Savienības apņemšanās turpināt attīstīt attiecības ar Armēniju un atbalstīt šo valsti centienos īstenot nepieciešamās politiskās un ekonomiskās reformas, kā arī pasākumus, lai izveidotu noturīgas un efektīvas demokrātiju nodrošinošas institūcijas un izskaustu korupciju; tā kā EKP Rīcības plāns sniedz Armēnijai iespēju tuvināties ES, pieņemot un kopīgi daloties vērtībās, kas ir ES dibināšanas pamatā; |
B. |
tā kā iepriekšminētā Starptautiskā vēlēšanu novērošanas misija paziņojusi, ka 2008. gada 19. februāra prezidenta vēlēšanas tika “īstenotas galvenokārt atbilstoši EDSO un Eiropas Padomes saistībām un standartiem”, bet izteica arī bažas, jo īpaši attiecībā uz plašsaziņas līdzekļu pienākumu sniegt objektīvu informāciju, |
C. |
tā kā papildu prasību izvirzīšana tiek uzskatīta par nepieciešamu atlikušo problēmu risināšanai (piemēram, valsts un partiju funkciju skaidra nenošķiršana, vienlīdzīgas attieksmes nodrošināšana pret vēlēšanu kandidātiem un balsu skaitīšanas īstenošana) un sabiedrības uzticēšanās atjaunošanai attiecībā uz vēlēšanu procesu; |
D. |
tā kā 2008. gada 19. februāra prezidenta vēlēšanu oficiālie rezultāti Armēnijā parādījuši, ka pirmajā kārtā uzvarējis ministru prezidents Serzh Sarkisian, taču tos apstrīdējis viens no opozīcijas vadītājiem Levon Ter-Petrosian, norādot, ka tie esot krāpnieciski; tā kā Konstitucionālā tiesa pārbaudījusi opozīcijas pieprasījumus un secinājusi, ka, kaut arī daži pārkāpumi ir notikuši, nav iesniegti pietiekami pierādījumi, lai pamatotu vēlēšanu rezultātu apšaubīšanu; |
E. |
tā kā opozīcijas atbalstītāji 2008. gada 20. februārī Erevānā uzsāka miermīlīgas manifestācijas, lai protestētu pret vēlēšanu rezultātiem un pieprasītu atkārtotu vēlēšanu organizēšanu; tā kā 2008. gada 1. marta vakarā pēc tam, kad opozīcijas atbalstītāji vienpadsmit dienas bija veikuši protesta akcijas, sākās vardarbība, policijai ierodoties Brīvības laukuma Erevānas centrā, lai izkliedētu protestētājus, kas bija izvietojušies teltīs, kā rezultātā 8 cilvēki gājuši bojā, tostarp viens policijas ierēdnis, bet ļoti daudzi ir ievainoti; tā kā 2008. gada 1. martā tika pasludināts ārkārtas stāvoklis, ar kuru tika paredzēti plašsaziņas līdzekļu brīvības un pulcēšanās brīvības, kā arī politisko partiju ierobežojumi; |
F. |
tā kā televīzijas raidstacijas, kuras kontrolē valdība, tikpat kā ignorēja manifestācijas; tā kā saskaņā ar ārkārtas stāvokli vietējiem žurnālistiem ir liegts izplatīt jebkādu informāciju, kas nav iegūta no valdības; tā kā rezultātā septiņi galvenie laikraksti — daži neatkarīgi un daži ar opozīciju saistītie — atteikušies darboties, pastāvot šādiem ierobežojumiem, un pārtraukuši savas publikācijas; tā kā dažu neatkarīgo laikrakstu interneta un satelīta savienojumi ir bloķēti; |
G. |
tā kā daudzi cilvēki ir arestēti un tiek apsūdzēti masu nekārtību izraisīšanā un par piedalīšanos tajās, kā arī mēģinājumā vardarbīgi sagrābt varu; tā kā 2008. gada 4. martā Armēnijas parlaments atcēla četru tās deputātu neaizskaramību, lai izvirzītu pret viņiem kriminālapsūdzību; |
H. |
tā kā Armēnijas ekonomikai un reģionālajai stabilitātei joprojām kaitē robeža slēgšana ar Turciju; |
I. |
tā kā Armēnijas Republika ir iesaistīta neatrisinātā konfliktā ar Azerbaidžānas Republiku par Kalnu Karabahas statusu; |
1. |
pauž bažas par pašreizējiem notikumiem Armēnijā, kas saistīti ar vardarbīgiem bargiem pasākumiem pret opozīcijas demonstrācijām, kā rezultātā gājuši bojā astoņi šīs valsts pilsoņi, tostarp viens policijas ierēdnis, bet vairāk kā simts cilvēku savainoti, un aicina visas puses izrādīt atklātumu un savaldību, izteikt savus paziņojumus ne tik asā tonī un iesaistīties konstruktīvā un auglīgā dialogā, kura mērķis būtu atbalstīt un konsolidēt demokrātiskās institūcijas; |
2. |
aicina veikt visaptverošu, pārredzamu un objektīvu izmeklēšanu par 2008. gada 1. marta notikumiem, tostarp neatkarīgu izmeklēšanu par policijas iejaukšanos demonstrācijas izklīdināšanas gaitā un lai tie, kas vainojami amatpārkāpumos un vardarbībā, tiktu saukti pie atbildības un sodīti; aicina Padomi un Komisiju piedāvāt Armēnijas iestādēm ES palīdzību šādas izmeklēšanas veikšanā; |
3. |
aicina Armēnijas iestādes atcelt ārkārtas stāvokli, kurš mazināts ar Prezidenta 2008. gada 10. marta dekrētu, atjaunot plašsaziņas līdzekļu brīvību un īstenot visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu normalizēšanos; turklāt mudina tās ņemt vērā un risināt nepilnības, kas norādītas Armēnijas Republikas ombuda publiskotajā oficiālajā ziņojumā; |
4. |
aicina Armēnijas iestādes atbrīvot pilsoņus, kas apcietināti par to, ka viņi īstenojuši savas tiesības uz miermīlīgu pulcēšanos; |
5. |
uzsver, ka viena no EKP Rīcības plāna galvenā prioritārā joma ir demokrātisko struktūru nostiprināšana un tiesiskums; šajā sakarā mudina Komisiju koncentrēt Armēnijai paredzēto atbalstu uz tiesu neatkarības nodrošināšanu un policijas un drošības spēku apmācību, kā arī aicina Armēnijas iestādes steidzami īstenot visus atlikušos Starptautiskā vēlēšanu novērošanas misijas ieteikumus; |
6. |
atbalsta ES īpašo pārstāvi Dienvidkaukāzā Peter Semneby un viņa uzdevumu veicināt dialogu politisko spēku starpā un pārbaudīt iespējas atrisināt politisko krīzi Armēnijā, kā arī atzinīgi vērtē EDSO īpašo uzdevumu vēstnieka Heikki Talvitie starpniecību, kuram ir ļoti liela pieredze Dienvidkaukāzā, un mudina Armēnijas iestādes visplašākajā mērā sadarboties ar starptautisko sabiedrību, lai rastu pieņemamu risinājumu; |
7. |
izsaka nožēlu par nāves gadījumiem “kontroles zonā” sadursmes laikā starp Armēnijas un Azerbaidžānas bruņotajiem spēkiem; aicina abas puses atturēties no turpmākas vardarbības un atgriezties pie sarunu galda; |
8. |
atgādina par ES nepārprotamajām saistībām izveidot ciešāku saikni ar Armēniju un Dienvidkaukāza valstīm, jo īpaši turpinot attīstīt un nostiprināt kaimiņattiecību politiku; tomēr uzsver, ka ciešākas sadarbības pamatā ar Eiropas Savienību jābūt patiesam un reālam progresam un reformām, un saistībām nostiprināt demokrātiju un tiesiskumu; aicina Komisiju turpināt centienus atbalsta sniegšanas jomā, kuru mērķis ir uzlabot politisko kultūru Armēnijā, nostiprinot dialogu un izkliedējot lielo saspīlējumu starp valdošajām partijām un opozīciju; |
9. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, Armēnijas prezidentam un parlamentam, EDSO un Eiropas Padomei. |
(1) Pieņemtie teksti, P6_TA(2008)0016
(2) Pieņemtie teksti, P6_TA(2008)0017.
(3) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0538.
(4) OV L 239, 9.9.1999, 3. lpp.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/69 |
Krievija
P6_TA(2008)0105
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta rezolūcija par Krieviju
(2009/C 66 E/12)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā mērķi konsolidēt demokrātiju un politiskās brīvības Krievijas Federācijā, kas noteikts Partnerības un sadarbības nolīgumā starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Krievijas Federāciju, no otras puses (1), kurš stājās spēkā 1997. gadā un kura termiņš izbeidzas 2007. gadā, |
— |
ņemot vērā ES un Krievijas apspriedes cilvēktiesību jomā, |
— |
ņemot vērā ES un Krievijas mērķi, kas tika izvirzīts kopējā paziņojumā Sanktpēterburgas 2003. gada 31. maija ES–Krievijas 11. augstākā līmeņa sanāksmē, izveidot kopēju ekonomisko telpu, kopēju brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kopīgu sadarbības telpu ārējās drošības jomā, kopēju pētniecības un izglītības telpu, iekļaujot arī kultūras aspektus; |
— |
ņemot vērā tā iepriekšējās rezolūcijas par Krieviju, jo īpaši 2006. gada 25. oktobra rezolūciju par ES un Krievijas attiecībām pēc tam, kad tika noslepkavota Krievijas žurnāliste Anna Politkovskaya (2), 2007. gada 26. aprīļa rezolūciju (3), 2007. gada 14. novembra rezolūciju par ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmi (4) un 2006. gada 13. decembra rezolūciju par ES un Krievijas augstākā līmeņa sanāksmi Helsinkos 2006. gada 24. novembrī (5), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu, |
A. |
tā kā ciešāka sadarbība un labas kaimiņattiecības starp ES un Krieviju ir ļoti svarīgas visas Eiropas stabilitātei, drošībai un uzplaukumam; tā kā Stratēģiskā partnerības nolīguma noslēgšana starp ES un Krievijas Federāciju joprojām ir ārkārtīgi nozīmīga, lai attīstītu un intensificētu šo divu partneru sadarbību, jo īpaši attiecībā uz jautājumiem politikas, drošības, ekonomiskās un enerģētikas sadarbības jomās, bet arī attiecībā uz tiesiskuma, demokrātijas principu un norišu, kā arī cilvēka pamattiesību ievērošanu; |
B. |
tā kā Krievija ir ne vien ANO dalībvalsts, bet arī pilntiesīga Eiropas Padomes un Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) locekle un tādējādi apņēmusies ievērot demokrātijas un demokrātisku vēlēšanu principus, kā arī ievērot vārda un pulcēšanās brīvību, kurus noteikušas šīs organizācijas; tā kā šie principi un vērtības ir arī ES un Krievijas stratēģisko partnerattiecību pamatā; |
C. |
tā kā EDSO Demokrātisku iestāžu un cilvēktiesību birojs (ODIHR) bija spiesta atcelt savu plānoto vēlēšanu uzraudzības misiju Krievijā, jo Krievijas valdība būtiski ierobežoja tās novērotājus; |
D. |
tā kā Eiropas Padomes Parlamentārās asamblejas novērotāju vadītājs paziņoja, ka kandidātu piekļuve plašsaziņas līdzekļiem nav uzlabojusies, tādējādi radot šaubas par vēlēšanu taisnīgumu; |
E. |
tā kā bijušais ministru prezidents un pašreizējais Tautas Demokrātiskās savienības vadītājs Mikhail Kasyanov tika reģistrēts kā kandidāts 2007. gada 14. decembrī, bet vēlāk Krievijas Centrālā vēlēšanu komisija viņu diskvalificēja, paziņojot, ka pārāk daudzi no 2 miljoniem atbalstītāju parakstu ir viltoti; tā kā Mikhail Kasyanov iesniedza apelāciju pret šo lēmumu Augstākā tiesā, kas noraidīja šo pārsūdzību 2008. gada 6. februārī; |
F. |
tā kā saskaņā ar vadošo opozīcijas spēku ziņojumiem Krievijas varas iestādes, jau sākot sagatavošanas darbus parlamenta un prezidenta vēlēšanām, palielināja spiedienu uz opozīcijas grupām un nevalstiskajām organizācijām, lai tās atturētu no jebkādas rīcības, kas vērsta pret prezidentu un valdību, novēršot, ka plašsaziņas līdzekļi ziņo par šādām darbībām; |
G. |
tā kā demokrātija Krievijā ir novājināta, jo īpaši, pakļaujot valdības kontrolei visus galvenos TV kanālus un lielāko daļu radiostaciju, izplatoties pašcenzūrai drukātajos plašsaziņas līdzekļos, ieviešot jaunus ierobežojumus attiecībā uz tiesībām organizēt publiskas demonstrācijas un pasliktinoties nevalstisko organizāciju darbības videi; |
H. |
tā kā 2008. gada 3. martā opozīcijas partiju koalīcija “Cita Krievija” organizēja “Disidentu gājienu”, lai protestētu pret prezidenta vēlēšanām Krievijā 2008. gada 2. martā; tā kā pilsētas varas iestādes atteicās piešķirt atļauju šim protestam, pieprasot to, ka Kremli atbalstošā Jaunās Krievijas jauniešu grupa jau plānojusi pulcēšanos ļoti lielā galvaspilsētas pulcēšanās vietā; tā kā “Cita Krievija” nolēma tomēr rīkot gājienu un iesniegt apelāciju par pilsētas varas iestāžu lēmumu, |
I. |
tā kā vairāki opozīcijas protestu dalībnieki tika apcietināti, kad policijas patruļas un milicija tērpušies bruņucepurēs un ar masu nekārtībām paredzētiem vairogiem satrieca demonstrāciju Turgeņeva laukumā Maskavas centrā; tā kā apcietināto vidū bija Labējo Spēku partijas vadītājs Nikita Belykh; tā kā partijas Yabloko Sanktpēterburgas nodaļas vadītājs Maksim Reznik arī tika apcietināts; |
1. |
nosoda policijas un milicijas nesamērīgo spēka pielietošanu pret demonstrantiem 2008. gada 3. martā un aicina varas iestādes izmeklēt šos notikumus un saukt vainīgos pie atbildības; |
2. |
aicina nekavējoties atbrīvot visus demonstrācijas dalībniekus, kas joprojām atrodas apcietinājumā; |
3. |
jo īpaši izsaka nožēlu par to, ka prezidenta vēlēšanu sagatavošanas laikā bija vērojama nelikumīga attieksme pret opozīcijas kandidātiem; nožēlo to, ka šīs vēlēšanas netika izmantotas kā iespēja stiprināt demokrātiju un tiesiskumu Krievijā; |
4. |
nožēlo to, ka Krievijas varas iestādes uzskatīja EDSO/ODIHR paredzēto vēlēšanu uzraudzības misiju par iejaukšanos tās iekšējās lietās; pauž nelokāmu atbalstu šo misiju nozīmīgajam darbam un atgādina Krievijai par tās saistībām un atbildību kā EDSO un Eiropas Padomes loceklei, tostarp attiecībā uz tiesībām pulcēties un veikt miermīlīgas demonstrācijas; |
5. |
atzinīgi vērtē jaunievēlētā Krievijas prezidenta apņemšanos garantēt tiesiskumu un demokrātiju un pauž cerību ka viņš piešķirs prioritāti attiecību padziļināšanai ar Eiropas Savienību; |
6. |
aicina jaunievēlēto Krievijas prezidentu pārskatīt attieksmi pret ieslodzītajām amatpersonām, (kuru vidū ir arī Mihail Khodorkovsky un Platon Lebedev), kuru ieslodzīšanu lielākā daļa novērotāju vērtē kā politiski motivētu; uzsver, ka šāda rīcība veicinātu uzticēšanos Krievijas varas iestādēm un padarītu vēl ciešākas Krievijas Federācijas un ES partnerattiecības; |
7. |
mudina Padomi un dalībvalstis panākt, lai visos dialoga līmeņos ar Krieviju, kā prioritāte tiktu uzsvērts tas, ka Krievijai pilnībā jāpilda Eiropas Cilvēktiesību Tiesas spriedumi; |
8. |
aicina jauno Krievijas prezidentu un valdību kopā ar Eiropas Savienību radīt apstākļus, kas nepieciešami tūlītējai sarunu sākšanai par jauno Partnerattiecību un sadarbības nolīgumu starp ES un Krieviju; šajā sakarā vēlreiz uzsver, ka jebkura turpmāka nolīguma ar Krievijas nozīmīgai daļai jābūt tiesiskumam, demokrātijai un cilvēktiesībām; |
9. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, dalībvalstu un Krievijas Federācijas valdībām un parlamentiem, kā arī Krievijas Federācijas prezidentam, Eiropas Padomei un Eiropas Drošības un sadarbības organizācijai. |
(1) OV L 327, 28.11.1997., 1. lpp.
(2) OV C 313 E, 20.12.2006., 271. lpp.
(3) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0169.
(4) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0528.
(5) OV C 317 E, 23.12.2006., 474. lpp.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/71 |
Afgāņu žurnālists Perwiz Kambakhsh
P6_TA(2008)0106
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta rezolūcija par afgāņu žurnālista Perwiz Kambakhsh lietu
(2009/C 66 E/13)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā iepriekšējās rezolūcijas par Afganistānu, |
— |
ņemot vērā 2004. gadā pieņemto Afganistānas konstitūciju, |
— |
ņemot vērā Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālās asamblejas 2007. gada 18. decembra rezolūciju, ar kuru aicina ieviest vispasaules moratoriju nāvessoda izpildei (A/RES/62/149), |
— |
ņemot vērā ANO Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju, Starptautisko paktu par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām un Starptautisko paktu par ekonomiskajām, sociālajām un kultūras tiesībām, |
— |
ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu, |
A. |
tā kā 2008. gada 22. janvārī Afganistānas ziemeļu provinces Balkh reģionālā tiesa 23 gadus vecajam afgāņu žurnālistam Sayed Perwiz Kambakhsh piesprieda nāvessodu par to, ka viņš izplatīja rakstu par sieviešu tiesībām islāmā, kuru viņš bija lejupielādējis no interneta; tā kā tiesa nolēma, ka raksts bija zaimojošs, un saskaņā ar šariāta likumiem notiesāja P. Kambakhsh uz nāvi; |
B. |
tā kā P. Kambakhsh bija liegta tiesiskā pārstāvība un viņu notiesāja bez atbilstošas uzklausīšanas; tā kā tiek apgalvots, ka P. Kambakhsh sita un viņam tika izteikti nāves draudi, līdz viņš parakstīja atzīšanos; |
C. |
tā kā 2008. gada 6.februārī Afganistānas Neatkarīgo žurnālistu asociācijas (AIJA) delegācija Kabulā tikās ar Afganistānas prezidentu Hamidu Karzaju un sniedza viņam informāciju par šo lietu, kā arī P. Kambakhsh vārdā lūdza prezidentu iejaukties; |
D. |
tā kā Afganistānas konstitūcijas 34. pantā atbilstoši Vispārējai cilvēktiesību deklarācijai tiek skaidri aizstāvēta vārda brīvība un tā kā šajā pantā ir noteikts, ka “vārda brīvība ir neaizskarama; katrs afgānis ir tiesīgs paust savas domas runās, rakstītos tekstos, ilustrācijās, kā arī citos veidos atbilstoši konstitūcijas noteikumiem”; |
E. |
tā kā žurnālisti Afganistānā, jo īpaši sievietes, aizvien biežāk saskaras ar iebiedēšanu, nogalināšanas draudiem, nolaupīšanu un vardarbību; |
F. |
tā kā P. Kambakhsh piesprieda nāvessodu, neskatoties uz ANO Ģenerālā asamblejas iepriekšminēto rezolūciju, ar kuru aicina ieviest vispasaules moratoriju nāvessoda izpildei, un neskatoties arī uz to, ka 135 valstis ir atcēlušas nāvessodu vai nu tiesību aktos, vai praksē, |
1. |
vēlreiz apliecina Parlamenta beznosacījumu negatīvos nostāju saistībā ar nāvessodu un tā apņemšanos aizstāvēt tiesiskumu; |
2. |
nosoda P. Kambakhsh apcietināšanu un Balkh provinces pirmās instances tiesas lēmumu viņu notiesāt uz nāvi, pamatojoties uz apsūdzībām par zaimošanu; aicina atbrīvot P. Kambakhsh; |
3. |
steidzami aicina Afganistānas iestādes paust apņēmību ievērot cilvēktiesības un demokrātiskās tiesības, darot visu iespējamo, lai nepieļautu P. Kambakhsh sodīšanu ar nāvi un garantētu lietas atkārtotu izskatīšanu; aicina prezidentu Hamidu Karzaju īstenot viņa tiesības apžēlot P. Kambakhsh, gadījumā ja apelācijas tiesa apstiprinās nāves spriedumu; |
4. |
atgādina par garantijām, kuras saistībā ar P. Kambakhsh drošību Neatkarīgo žurnālistu asociācijas delegācijai 2008. gada 6. februārī deva prezidents Hamids Karzajs; |
5. |
pauž solidaritāti ar visiem, kas cīnās par žurnālistikas neatkarību Afganistānā; |
6. |
aicina Afganistānas prezidentu un parlamentu veikt piemērotus pasākumus, lai paātrinātu darbspējīgas sodu piespriešanas un tiesu sistēmas attīstību, pamatojoties uz starptautiskiem standartiem un paraugpraksi; atzinīgi vērtē to, ka 2007. gada jūlija Romas konferencē par tiesiskumu Afganistānā komisāre ārējo attiecību jautājumos paziņoja par neatliekama finansiāla atbalsta sniegšanu ar mērķi palīdzēt Afganistānai stiprināt tiesiskumu un īstenot tiesu sistēmas reformu; |
7. |
aicina Afganistānas valdību pilnībā ievērot ANO Vispārējo cilvēktiesību deklarāciju un nodrošināt, ka visiem Afganistānas pilsoņiem tiek pilnībā garantēta un tiek aizstāvēta vārda brīvība; |
8. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei, Komisijai, kā arī dalībvalstu valdībām un parlamentiem un Afganistānas Islāma Republikas valdībai un parlamentam. |
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/73 |
Irānas pilsoņa Seyed Mehdi Kazemi lieta
P6_TA(2008)0107
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta rezolūcija par Irānas pilsoņa Seyed Mehdi Kazemi lietu
(2009/C 66 E/14)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvenciju, jo īpaši tās 3. pantu, kurā aizliegta personu pārvietošana, izraidīšana uz valstīm, kā arī izdošana tām, ja pastāv nopietns risks, ka šajās valstīs viņām piespriedīs nāves sodu, pakļaus spīdzināšanai vai citiem necilvēcīgiem vai pazemojošiem apiešanās veidiem vai sodiem, |
— |
ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartu un jo īpaši tās 18. un 19. pantu par patvēruma tiesībām un tiesībām uz aizsardzību pārvietošanas, izraidīšanas vai izdošanas gadījumā, |
— |
ņemot vērā 1951. gada 28. jūlija Ženēvas Konvenciju un 1967. gada 31. janvāra Protokolu par bēgļu statusu, |
— |
ņemot vērā Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvu 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu (kvalifikāciju direktīva) (1), un Padomes 2003. gada 18. februāra Regulu (EK) Nr. 343/2003, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (Dublinas regulu) (2), kā arī citus ES instrumentus patvēruma jomā; |
— |
ņemot vērā 2007. gada 10. septembra Eiropas Parlamenta priekšsēdētāja vēstuli Apvienotās Karalistes (AK) premjerministram par Pegah Emambakhsh — Irānas lesbietes lietu, kas pēc patvēruma pieteikuma noraidīšanas riskēja tikt izsūtīta atpakaļ uz Irānu; |
— |
ņemot vērā Reglamenta 115. panta 5. punktu, |
A. |
tā kā Seyed Mehdi Kazemi — 19 gadus vecs homoseksuāls Irānas pilsonis pieprasīja patvērumu Apvienotajā Karalistē, un viņa pieteikumu noraidīja; tā kā baidoties no izsūtīšanas viņš bēga uz Nīderlandi, kur viņš lūdza patvērumu; tā kā Nīderlandes varas iestādes pēc lūguma izskatīšana nolēma nosūtīt viņu atpakaļ uz AK; |
B. |
tā kā AK varas iestādēm pašlaik ir jāpieņem galīgais lēmums par viņa patvēruma pieteikumu un iespējamo izsūtīšanu uz Irānu; |
C. |
tā kā Irānas varas iestādes regulāri aiztur, spīdzina un soda personas, jo īpaši homoseksuālas personas; tā kā Mehdi Kazemi iepriekšējo partneri jau sodīja, turklāt viņa tēvam jau piedraudēja ar nāvi; |
D. |
tā kā līdzīgā gadījumā par Pegah Emambakhsh starptautiska spiediena rezultātā AK varas iestādes nolēma viņu neizsūtīt uz Irānu, lai gan joprojām nav skaidrs, kas ar viņu notiks turpmāk; |
E. |
tā kā premjerministra pārstāvis, kaut gan neminot Seyed Mehdi Kazemi lietu, ir devis vispārīgas garantijas saistībā ar AK patvēruma procedūras atbilstību starptautiskajām saistībām un attiecībā uz iespēju apstrīdēt lēmumus par patvērumu, nododot lietu neatkarīgam tiesnesim, kā arī to, ka varas iestādes nepārvietos nevienu personu, kas pēc atgriešanās būtu pakļauta riskam; |
F. |
tā kā jāpievērš lielāka uzmanība to ES patvēruma tiesību aktu piemērošanai dalībvalstīs gadījumos, kas ir saistīti ar seksuālo orientāciju, |
1. |
pauž nopietnas bažas par Seyed Mehdi Kazemi likteni; |
2. |
pieprasa atbilstīgi un pilnībā piemērot kvalifikāciju direktīvu, atzīstot vajāšanu seksuālās orientācijas dēļ par pamatu patvēruma piešķiršanai un nosakot, ka dalībvalstis izskatīs katru konkrēto gadījumu un situāciju izcelsmes valstī, tostarp likumus un noteikumus un veidu, kā tos piemēro; |
3. |
uzskata, ka ES un tās dalībvalstis nedrīkst piemērot ES un dalībvalstu tiesību aktus un procedūras tādā veidā, kas izraisa personu izraidīšanu uz trešo valsti, kurā ir risks, ka viņas vajās, spīdzinās un sodīs ar nāvi, jo tas būtu Eiropas un starptautisko cilvēktiesību saistību pārkāpums; |
4. |
aicina iesaistītās dalībvalstis atrast kopēju risinājumu, lai garantētu, ka Seyed Mehdi Kazemi piešķir patvērumu vai aizsardzību ES teritorijā un neizsūta atpakaļ uz Irānu, kur viņu visticamāk sodītu, tādējādi nodrošinot, ka visas Eiropas un jo īpaši šajā gadījumā AK varas iestādes pilnībā ievērotu Eiropas Cilvēktiesību konvenciju; prasa, lai šajā lietā Komisija un Padome pilnībā sadarbojas ar dalībvalstīm; |
5. |
prasa ES iestādēm un dalībvalstīm rīkoties, lai turpmāk izvairītos no līdzīgām situācijām, meklējot risinājumu šādos gadījumos ar sadarbības un ES vadlīniju ievērošanas palīdzību; pieprasa Komisijai uzraudzīt un novērtēt ES patvēruma tiesību aktu piemērošanu dalībvalstīs, un jo īpaši saistībā ar seksuālo orientāciju, kā arī ziņot par to Eiropas Parlamentam; uzsver, ka Komisija ir paziņojusi Dublinas regulas un kvalifikāciju direktīvas grozījumus 2008. gadam, kuros apskatīti šajā rezolūcijā iekļautie jautājumi; |
6. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Komisijai, Padomei, dalībvalstu valdībām un parlamentiem, Apvienoto Nāciju Organizācijas Augstajam komisāram bēgļu jautājumos un Seyed Mehdi Kazemi. |
(1) OV L 304, 30.9.2004., 12. lpp.
(2) OV L 50, 25.2.2003., 1. lpp.
IETEIKUMI
Ceturtdiena, 2008. gada 13. marts
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/75 |
Eiropas Savienības loma Irākā
P6_TA(2008)0100
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta ieteikums Padomei par Eiropas Savienības lomu Irākā (2007/2181(INI))
(2009/C 66 E/15)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā ieteikuma priekšlikumu Padomei, ko Eiropas Parlamenta Sociāldemokrātu grupas vārdā iesniedza Ana Maria Gomes, par Eiropas Savienības lomu Irākā (B6-0328/2007), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta iepriekšējās rezolūcijas par Irāku, no kurām pēdējā pieņemta 2007. gada 25. oktobrī (1), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2007. gada 12. jūlija rezolūciju par Irākas bēgļu humanitāro situāciju (2), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2007. gada 15. novembra un 6. decembra Priekšsēdētāju konferences lēmumus par ad hoc delegācijas attiecībām ar Irāku sastāvu un atbildības jomu, |
— |
ņemot vērā Vispārējo lietu un ārējo attiecību padomes 2007. gada 23.–24. aprīļa, 15.–16. oktobra un 19.–20. novembra secinājumus par ES līdzdalību Irākā, |
— |
ņemot vērā Komisijas 2006. gada 7. jūnija paziņojumu “Ieteikumi atjaunotām Eiropas Savienības un Irākas attiecībām” (COM(2006)0283), |
— |
ņemot vērā Starptautisko līgumu ar Irāku, kas noslēgts 2007. gada 3. maijā Šarmelšeikā, Ēģiptē, |
— |
ņemot vērā ANO Drošības padomes 2004. gada 8. jūnija Rezolūciju Nr. 1546 (2004), 2007. gada 10. augusta Rezolūciju Nr. 1770 (2007) un 1790 (2007), jo īpaši tās 2007. gada 18. decembra I un II pielikumu, |
— |
ņemot vērā Padomes 2005. gada 7. marta Vienoto rīcību 2005/190/KĀDP par Eiropas Savienības Integrēto tiesiskuma misiju Irākā EUJUST LEX (3), kas izveidota saskaņā ar Eiropas drošības un aizsardzības politiku (EDAP), un turpmākās vienotās rīcības, ar kurām groza iepriekšminēto vienoto rīcību un pagarina misijas pilnvaras, |
— |
ņemot vērā 2003. gada 12. decembra Eiropas drošības stratēģiju “Droša Eiropa labākā pasaulē”, |
— |
ņemot vērā 2005. gada 22. novembra Eiropas konsensusu attīstības jomā, |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2006. gada 1. jūnija rezolūciju par sievietēm bruņotos konfliktos un viņu lomu pēckonflikta atjaunošanā (4), |
— |
ņemot vērā 1949. gada 12.augusta Ceturto Ženēvas Konvenciju par civiliedzīvotaju aizsardzību kara laikā, kopā ar tās I un II papildprotokolu, un jo īpaši rūpējoties par humanitāro, medicīnas un reliģisko personālu, kas cietis no vardarbības pienākumu izpildes laikā, |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2006. gada 1. jūnija rezolūciju par mazajiem un vidējiem uzņēmumiem jaunattīstības valstīs (5), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 114. panta 3. punktu, |
— |
ņemot vērā Ārlietu komitejas ziņojumu par Eiropas Savienības lomu Irākā (A6-0052/2008), |
A. |
tā kā kopš 2005. gada Irākas Republikā ir notikušas divas daudzpartiju vēlēšanas, tā ar referendumu ir pieņēmusi konstitūciju, ir izveidojusi pamatus federālai valstij un ir uzsākusi sarežģīto demokrātisku institūciju izveides procesu; |
B. |
tā kā gan Irākas sabiedrība, gan tās politiskā vadība ir sadalīta un tā kā drošības situācija dažās valsts daļās joprojām ir ārkārtīgi bīstama; |
C. |
tā kā Irāka cieš no sektu konfliktiem un nemieriem un to ietekmē vispārējs tiesiskuma trūkums; |
D. |
tā kā drošības situācija Irākas Republikā ir uzlabojusies, bet tā kā Irākas spēku priekšā joprojām ir uzdevums ar starptautisko palīdzību saglabāt un nostiprināt šo uzlabošanos un tā kā vērā ņemamie centieni nodrošināt valsts atjaunošanu un ilgtspējīgu attīstību, kā arī ES spējas sniegt palīdzību Irākas tautai ir atkarīgas no politiskās un drošības situācijas pastāvīgiem uzlabojumiem; |
E. |
tā kā diktatūras desmitgažu laikā Irākas valsts pārvaldes uzdevums bija sabiedrības kontrole, bet ne kalpošana sabiedrībai un tā kā stingri centralizētā pārvalde, ko gadiem ilgi īstenoja Ba'ath partija, ir novedusi pie nopietniem trūkumiem irākiešu spējā pārvaldīt budžetu un atbilstošā veidā izmantot finanšu līdzekļus, kā rezultātā valsts sektors šodien ir trausls un novājināts un tas nav pilnībā attīstījis tādu kultūru, kad pakalpojumu sniegšana Irākas tautai ir prioritāte; |
F. |
tā kā kaimiņvalstīm ir jāatturas no jebkādas iejaukšanās Irākas iekšējās lietās un ir jārespektē tās neatkarība, suverenitāte un teritoriālā integritāte, kā arī Irākas tautas vēlme valsts konstitucionālo un politisko sistēmu veidot pašu spēkiem; |
G. |
tā kā konflikta rezultātā Irākā tika pārvietoti 2,4 miljoni cilvēku un kaimiņvalstīs, galvenokārt Sīrijā un Jordānijā, atrodas 2,28 miljonus bēgļu; |
H. |
tā kā Irākas kurdu reģions ir Irākas reģions, kurā tiek nodrošināts pietiekams miera un stabilitātes līmenis un kurā palielinās starptautiskā sadarbība attīstības jomā un privātie ieguldījumi; |
I. |
tā kā ES kā globālam dalībniekam ir jāuzņemas atbildība par jaunas un demokrātiskas Irākas veidošanu un tā kā ES politika attiecībā pret Irāku ir jāaplūko plašākā kontekstā, ņemot vērā ES stratēģiskās partnerattiecības ar Vidusjūras un Tuvo Austrumu reģionu; |
J. |
tā kā ES jāizvēlas stratēģiskāka pieeja, atbalstot Irāku demokrātiskas federālas valsts veidošanas procesā; tā kā ES atzīst, ka, lai tā varētu efektīvā veidā sniegt palīdzību, ir nepieciešama cieša sadarbība ar Irākas tautu, Irākas valdības skaidra apņemšanās nodrošināt drošību un samierināšanos, vēlme sadarboties, centieni palielināt veiktspēju un veidot demokrātiju, kā arī centieni apkarot korupciju un nodrošināt pārredzamību un efektivitāti, kas ir svarīgi priekšnoteikumi Eiropas Savienības aktīvākai lomai Irākā; tā kā galvenie uzdevumi saistībā ar valsts atjaunošanu ir veicami institucionālajā un sociālajā jomā, proti, iestāžu un pārvaldes sistēmas veiktspējas palielināšana, tiesiskuma nostiprināšana, tiesībaizsardzība un cilvēktiesību ievērošana; |
K. |
tā kā, lai palīdzība tiktu īstenota efektīvi, ES ir nepieciešama pasākumu daudzgadu plānošana, kas sniedzas tālāk nekā pašreizējā ikgadējā plānošana, kuras pamatā ir īpaši pasākumi; |
L. |
tā kā ES savu resursu izmantošana ir jāpielāgo, ņemot vērā konkrētos iekšējos, reģionālos un humanitāros uzdevumus, kas ir jārisina Irākai; tā kā efektivitāte, pārredzamība un uzskatāmība ir būtiski priekšnoteikumi Eiropas Savienības aktīvākai lomai Irākā; |
M. |
tā kā Irāka ir regresējusi un tā vairs vidēju nav ienākumu valsts, kāda tā bija 20. gadsimta septiņdesmitajos gados, un tā kā ES ir attiecīgi jāpielāgo tās resursu izmantošana; |
N. |
tā kā Komisijai kopš 2005. gada decembra Bagdādē ir neliela delegācija, kuras operatīvā nodaļa atrodas Ammānā, un tai ir ļoti grūti strādāt dažos apgabalos, jo īpaši Bagdādē, militāro pasākumu un drošības situācijas dēļ; |
O. |
tā kā kopš 2003. gada Komisija palīdzībai Irākai ir atvēlējusi vairāk nekā EUR 800 miljonus (galvenokārt caur Starptautisko atjaunošanas fondu Irākai (IRFFI)) un tā kā ES kopš 2005. gada ir bijusi tiešā veidā iesaistīta tiesiskuma atjaunošanā valstī ar tās EDAP EUJUST LEX misiju; tā kā EUJUST LEX pilnvaras tika pagarinātas pēdējo reizi; |
P. |
tā kā Irākas valdība kopā ar Pasaules Banku un Apvienoto Nāciju Organizāciju 2007. gada 3. maijā vienojās par Starptautisko līgumu ar Irāku, kas ir Irākas valdība plāns turpmākajiem pieciem gadiem un galvenais pamats starptautiskās kopienas līdzdalībai valstī un saskaņā ar kuru Eiropas Savienība pilnībā piekrīt būt par galveno palīdzības sniedzēju; |
Q. |
tā kā ar iepriekšminēto ANO Drošības padomes Rezolūciju Nr. 1770 (2007) nesen tika ievērojami paplašinātas ANO misijas Irākā pilnvaras; |
R. |
tā kā Ba'ath režīmā pavadītie gadi un gadu desmitiem ilgušais karš pēc sevis ir atstājis sabiedrību, kuru ir traumējis karš, apspiešana, etniskā tīrīšana (piemēram, ķīmiskais uzbrukums Halabja), kā arī vienaldzība pret šiem noziegumiem no starptautiskās kopienas puses; tā kā starptautiskajai sabiedrībai, jo īpaši valstīm, kas atbalstīja iebrukumu, ir to drošības interesēm atbilstošs morāls pienākums atbalstīt Irākas iedzīvotājus un tā kā Eiropas Savienībai, lai tā sniegtu savu ieguldījumu, sadarbībā ar citiem starptautiskajiem palīdzības sniedzējiem ir ātri un radoši jāmobilizē visi attiecīgie tās rīcībā esošie instrumenti; |
S. |
tā kā Eiropas Parlaments ir apņēmies turpināt attīstīt attiecības ar Irākas Pārstāvju padomi, tostarp izmantojot oficiālas saiknes, |
1. |
iesniedz Padomei šādus ieteikumus:
|
2. |
uzsver Parlamenta apņemšanos ievērot parlamentārās demokrātijas principus un praksi; tāpēc atgādina par tā iniciatīvu 2008. gada budžetā sniegt atbalstu demokrātijas veidošanā parlamentiem trešās valstīs, tā apņemšanos aktīvi atbalstīt Irākas Pārstāvju padomi, sniedzot palīdzību veiktspējas palielināšanai, kā arī par tā darbu, kas tiek īstenots ar ad hoc delegācijas starpniecību divpusējo attiecību veicināšanai; tāpēc nolemj sniegt atbalstu turpmākai Irākas Pārstāvju padomes attīstībai:
|
3. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo ieteikumu Padomei un informēšanas nolūkā Komisijai un ES dalībvalstu valdībām un parlamentiem, kā arī Irākas Republikas valdībai un Pārstāvju padomei. |
(1) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0481.
(2) Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0357.
(3) OV L 62, 9.3.2005., 37. lpp.
(4) OV C 298 E, 8.12.2006, 287. lpp.
(5) OV C 298 E, 8.12.2006, 171. lpp.
(6) Skatīt Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Regulu (EK) Nr. 1717/2006, ar ko izveido Stabilitātes instrumentu (OV L 327, 24.11.2006, 1. lpp.).
(7) Skatīt Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 1905/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā (OV L 378, 27.12.2006, 41. lpp.)
(8) Skatīt Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1889/2006 par finanšu instrumenta izveidi demokrātijas un cilvēktiesību atbalstam visā pasaulē (OV L 386, 29.12.2006, 1. lpp.).
II Paziņojumi
EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI
Trešdiena, 2008. gada 12. marts
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/82 |
Pieprasījums atcelt Hans-Peter Martin imunitāti
P6_TA(2008)0089
Eiropas Parlamenta 2008. gada 12. marta lēmums par pieprasījumu atcelt Hans-Peter Martin imunitāti (2007/2215(IMM))
(2009/C 66 E/16)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā pieprasījumu atcelt Hans-Peter Martin imunitāti, ko 2007. gada 24. septembrī nosūtījis Austrijas Republikas pastāvīgais pārstāvis un kas paziņots 2007. gada 27. septembra plenārsēdē, |
— |
pēc Hans-Peter Martin uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 7. panta 3. punktu, |
— |
ņemot vērā 10. pantu 1965. gada 8. aprīļa Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās, kā arī 6. panta 2. punktu 1976. gada 20. septembra Aktā par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās, |
— |
ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas 1964. gada 12. maija un 1986. gada 10. jūlija spriedumus (1), |
— |
ņemot vērā Austrijas konstitūcijas 57. pantu, |
— |
ņemot vērā Reglamenta 6. panta 2. punktu un 7. pantu, |
— |
ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A6-0071/2008), |
1. |
nolemj atcelt Hans-Peter Martin imunitāti; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam nekavējoties nosūtīt šo lēmumu un atbildīgās komitejas ziņojumu attiecīgajai Austrijas Republikas iestādei. |
(1) Lieta 101/63 Wagner/Fohrmann un Krier, 1964. g. Krājums (Recueil), 383. lpp., kā arī lieta 149/85 Wybot/Faure un citi, 1986. g. Krājums (Recueil), 2391. lpp.
III Sagatavošanā esoši tiesību akti
Eiropas Parlaments
Otrdiena, 2008. gada 11. marts
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/83 |
EOTK aktīvu un Ogļu un tērauda izpētes fonda aktīvu pārvaldīšana *
P6_TA(2008)0073
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes lēmumam, ar kuru groza Lēmumu 2003/77/EK, ar ko nosaka daudzgadu finanšu pamatnostādnes likvidējamās EOTK aktīvu pārvaldīšanai un Ogļu un tērauda izpētes fonda aktīvu pārvaldīšanai, pabeidzot likvidāciju (COM(2007)0435 — C6-0276/2007 — 2007/0150(CNS))
(2009/C 66 E/17)
(Apspriežu procedūra)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei (COM(2007)0435), |
— |
ņemot vērā Padomes Lēmuma 2003/76/EK 2. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru Padome apspriedās ar Parlamentu (C6-0276/2007), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu un 43. panta 1. punktu, |
— |
ņemot vērā Budžeta komitejas ziņojumu (A6-0062/2008), |
1. |
apstiprina Komisijas priekšlikumu; |
2. |
aicina Padomi informēt Parlamentu, ja tā paredz nepievienoties Parlamenta apstiprinātajam tekstam; |
3. |
prasa Padomei vēlreiz apspriesties ar Parlamentu, ja tā paredz būtiski grozīt Komisijas priekšlikumu; |
4. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/84 |
Eiropas Kopienu un Apvienoto Arābu Emirātu Nolīgums par atsevišķiem gaisa satiksmes pakalpojumu aspektiem *
P6_TA(2008)0074
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes lēmumam par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Apvienotajiem Arābu Emirātiem par atsevišķiem gaisa satiksmes pakalpojumu aspektiem (COM(2007)0134 — C6-0472/2007 — 2007/0052(CNS))
(2009/C 66 E/18)
(Apspriežu procedūra)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā priekšlikumu Padomes lēmumam (COM(2007)0134), |
— |
ņemot vērā EK līguma 80. panta 2. punktu un 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu, |
— |
ņemot vērā EK līguma 300. panta 3. punkta pirmo daļu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C6-0472/2007), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu, 83. panta 7. punktu un 43. panta 1. punktu, |
— |
ņemot vērā Transporta un tūrisma komitejas ziņojumu (A6-0043/2008), |
1. |
apstiprina nolīguma slēgšanu; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu un Apvienoto Arābu Emirātu valdībām un parlamentiem. |
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/84 |
Lauksaimniecības tirgu kopīga organizācija (“Vienotās TKO regulas” grozīšana) *
P6_TA(2008)0075
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar kuru izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”) (COM(2007)0854 — C6-0033/2008 — 2007/0290(CNS))
(2009/C 66 E/19)
(Apspriežu procedūra)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei (COM(2007)0854), |
— |
ņemot vērā EK līguma 36. un 37. pantu, saskaņā ar kuriem Padome ar to ir apspriedusies (C6-0033/2008), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu un 43. panta 1. punktu, |
— |
ņemot vērā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas ziņojumu (A6-0044/2008), |
1. |
apstiprina Komisijas priekšlikumu; |
2. |
aicina Padomi informēt Parlamentu, ja tā ir paredzējusi nepievienoties Parlamenta apstiprinātajam tekstam; |
3. |
prasa Padomei vēlreiz ar to apspriesties, ja tā ir paredzējusi būtiski grozīt Komisijas priekšlikumu; |
4. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/85 |
Lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju izveide un īpaši noteikumi dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”)*
P6_TA(2008)0076
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar kuru izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (“Vienotā TKO regula”) (COM(2008)0027 — C6-0061/2008 — 2008/0011(CNS))
(2009/C 66 E/20)
(Apspriežu procedūra)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei (COM(2008)0027), |
— |
ņemot vērā EK līguma 36. un 37. pantu, saskaņā ar kuriem Padome ar to ir apspriedusies (C6-0061/2008), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu un 43. panta 1. punktu, |
— |
ņemot vērā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas ziņojumu (A6-0045/2008), |
1. |
apstiprina Komisijas priekšlikumu; |
2. |
aicina Padomi informēt Parlamentu, ja tā ir paredzējusi nepievienoties Parlamenta apstiprinātajam tekstam; |
3. |
prasa Padomei vēlreiz ar to apspriesties, ja tā ir paredzējusi būtiski grozīt Komisijas priekšlikumu; |
4. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/86 |
Saimniecisko darbību statistiskā klasifikācija Eiropas Kopienā (kodificēta versija) ***I
P6_TA(2008)0077
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par saimniecisko darbību statistisko klasifikāciju Eiropas Kopienā (kodificēta versija) (COM(2007)0755 — C6-0437/2007 — 2007/0256(COD))
(2009/C 66 E/21)
(Apspriežu procedūra – kodifikācija)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei (COM(2007)0755), |
— |
ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 285. panta 1. punktu, saskaņā ar kuru Komisija Parlamentam iesniedza priekšlikumu (C6-0437/2007), |
— |
ņemot vērā 1994. gada 20. decembra Iestāžu nolīgumu -paātrināta darba metode tiesību aktu tekstu oficiālai kodifikācijai (1), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 80. un 51. pantu, |
— |
ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A6-0055/2008), |
1. |
apstiprina Komisijas priekšlikumu, kas pielāgots Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas juridisko dienestu konsultatīvās darba grupas ieteikumiem; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
(1) OV C 102, 4.4.1996., 2. lpp.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/86 |
Cūku identificēšana un reģistrēšana (kodificēta versija) *
P6_TA(2008)0078
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes direktīvai par cūku identificēšanu un reģistrēšanu (kodificēta versija) (COM(2007)0829 — C6-0037/2008 — 2007/0294(CNS))
(2009/C 66 E/22)
(Apspriežu procedūra – kodifikācija)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei (COM(2007)0829), |
— |
ņemot vērā EK līguma 37. pantu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C6-0037/2008), |
— |
ņemot vērā 1994. gada 20. decembra Iestāžu nolīgumu -paātrināta darba metode tiesību aktu tekstu oficiālai kodifikācijai (1), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 80. pantu un 51. pantu, |
— |
ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A6-0057/2008), |
1. |
apstiprina Komisijas priekšlikumu, kas pielāgots Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas juridisko dienestu konsultatīvās darba grupas ieteikumiem; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
(1) OV C 102, 4.4.1996., 2. lpp.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/87 |
Tirdzniecība ar dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas nav sēklas (kodificēta versija) *
P6_TA(2008)0079
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes direktīvai par tirdzniecību ar dārzeņu pavairošanas un stādāmo materiālu, kas nav sēklas (kodificēta versija) (COM(2007)0852 — C6-0038/2008 — 2007/0296(CNS))
(2009/C 66 E/23)
(Apspriežu procedūra — kodifikācija)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei (COM(2007)0852), |
— |
ņemot vērā EK līguma 37. pantu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C6-0038/2008), |
— |
ņemot vērā 1994. gada 20. decembra Iestāžu nolīgumu -paātrināta darba metode tiesību aktu tekstu oficiālai kodifikācijai (1), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 80. pantu un 51. pantu, |
— |
ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A6-0056/2008), |
1. |
apstiprina Komisijas priekšlikumu, kas pielāgots Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas juridisko dienestu konsultatīvās darba grupas ieteikumiem; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
(1) OV C 102, 4.4.1996., 2. lpp.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/88 |
Kopīgi noteikumi civilās aviācijas drošības jomā ***III
P6_TA(2008)0080
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par Samierināšanas komitejas apstiprināto kopīgo projektu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas drošības jomā, ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 2320/2002 (PE-CONS 3601/2008 — C6-0029/2008 — 2005/0191(COD))
(2009/C 66 E/24)
(Koplēmuma procedūra: trešais lasījums)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā kopīgo projektu, ko apstiprinājusi Samierināšanas komiteja, un uz to attiecīgos Komisijas paziņojumus (PE-CONS 3601/2008 — C6-0029/2008), |
— |
ņemot vērā tā nostāju pirmajā lasījumā (1) attiecībā uz Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei (COM(2005)0429), |
— |
ņemot vērā tā nostāju otrajā lasījumā (2) attiecībā uz Padomes kopējo nostāju (3), |
— |
ņemot vērā Komisijas sniegto atzinumu par Parlamenta grozījumiem kopējā nostājā (COM(2007)0475), |
— |
ņemot vērā EK līguma 251. panta 5. punktu, |
— |
ņemot vērā Reglamenta 65. pantu, |
— |
ņemot vērā ziņojumu, ko sagatavojusi tā delegācija Samierināšanas komitejā (A6-0049/2008), |
1. |
apstiprina kopīgo tekstu; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam parakstīt aktu kopā ar Padomes priekšsēdētāju saskaņā ar EK līguma 254. panta 1. punktu; |
3. |
uzdod ģenerālsekretāram parakstīt aktu pēc tam, kad ir notikusi pārbaude, vai ir ievērotas visas procedūras, un pēc saskaņošanas ar Padomes ģenerālsekretāru nodrošināt, lai to publicētu “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”; |
4. |
uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo normatīvo rezolūciju Padomei un Komisijai. |
(1) OV C 300 E, 9.12.2006., 463. lpp.
(2) Pieņemtie teksti, 25.4.2007., P6_TA(2007)0142.
(3) OV C 70 E, 27.3.2007., 21. lpp.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/89 |
Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūts ***II
P6_TA(2008)0081
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Kopējai nostājai, ko Padome pieņēmusi nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta izveidi (15647/1/2007 — C6-0035/2008 — 2006/0197(COD))
(2009/C 66 E/25)
(Koplēmuma procedūra, otrais lasījums)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Padomes kopējo nostāju (15647/1/2007 — C6-0035/2008), |
— |
ņemot vērā tā nostāju pirmajā lasījumā (1) attiecībā uz Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei (COM(2006)0604), |
— |
ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu, |
— |
ņemot vērā Reglamenta 67. pantu, |
— |
ņemot vērā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas ieteikumus otrajam lasījumam (A6-0041/2008), |
1. |
apstiprina kopējo nostāju; |
2. |
konstatē, ka akts ir pieņemts saskaņā ar kopējo nostāju; |
3. |
uzdod priekšsēdētājam parakstīt aktu kopā ar Padomes priekšsēdētāju saskaņā ar EK līguma 254. panta 1. punktu; |
4. |
uzdod ģenerālsekretāram parakstīt aktu pēc tam, kad ir notikusi pārbaude, vai ir ievērotas visas procedūras, un pēc saskaņošanas ar Padomes ģenerālsekretāru nodrošināt tā publicēšanu “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”; |
5. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
(1) Pieņemtie teksti, 26.9.2007., P6_TA(2007)0409.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/89 |
ES Solidaritātes fonda mobilizēšana
P6_TA(2008)0082
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par ES Solidaritātes fonda mobilizēšanu, piemērojot 26. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (COM(2008)0014 — C6-0036/2008 — 2008/2019(ACI))
(2009/C 66 E/26)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei (COM(2008)0014), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 26. punktu, |
— |
ņemot vērā Budžeta komitejas ziņojumu un Reģionālās attīstības komitejas atzinumu (A6-0065/2008), |
1. |
apstiprina šai rezolūcijai pievienoto lēmumu; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam kopā ar Padomes priekšsēdētāju parakstīt lēmumu un nodrošināt tā publicēšanu “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”; |
3. |
uzdod priekšsēdētājam šo rezolūciju ar pielikumu nosūtīt Padomei un Komisijai. |
(1) OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp. Nolīgumā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 2008/29/EK (OV L 6, 10.1.2008., 7. lpp.)
PIELIKUMS
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
[2008. gada 11. marts]
par ES Solidaritātes fonda mobilizēšanu, piemērojot 26. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 26. punktu,
ņemot vērā Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (2),
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
tā kā
(1) |
Eiropas Savienība ir izveidojusi Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (še turpmāk - “Fonds”), lai apliecinātu solidaritāti ar katastrofu skarto reģionu iedzīvotājiem; |
2) |
saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu finansiālo palīdzību no Fonda var piešķirt, nepārsniedzot 1 miljarda EUR maksimālo apjomu gadā; |
(3) |
Regulā (EK) Nr. 2012/2002 ir noteikta kārtība, kādā var piešķirt palīdzību no Fonda; |
(4) |
Apvienotā Karaliste ir iesniegusi pieteikumu palīdzības saņemšanai no Fonda saistībā ar dabas katastrofu, ko radīja plūdi 2007. gada jūnijā un jūlijā, |
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžetā mobilizē Eiropas Savienības Solidaritātes fondu, lai nodrošinātu EUR 162 387 985 saistību un maksājumu apropriācijām.
2. pants
Šo lēmumu publicē “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”.
Strasbūrā, 2008. gada 11. martā
Eiropas Parlamenta vārdā —
priekšsēdētājs
Padomes vārdā —
priekšsēdētājs
(1) OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp. Nolīgumā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 2008/29/EK (OV L 6, 10.1.2008., 7. lpp.).
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/91 |
Budžeta grozījums Nr. 1/2008
P6_TA(2008)0083
Grozījums Eiropas Savienības 2008. finanšu gada budžeta grozījuma Nr. 1/2008 projektam, III Iedaļa — Komisija (7259/2008 — C6-0124/2008 — 2008/2017(BUD))
(2009/C 66 E/27)
Grozījums Nr. 1
4. sējums (3. iedaļa) — Komisija
06 01 04 12. postenis“Galileo programma — administratīvās pārvaldības izdevumi”
Summas koriģē šādi:
06 01 04 12 |
2007. gada budžets |
2008. gada PBP |
2008. gada budžeta grozījuma projekts |
GROZĪJUMS |
BUDŽETA PROJEKTS + GROZĪJUMS |
|||||
Saistības |
Maksājumi |
Saistības |
Maksājumi |
Saistības |
Maksājumi |
Saistības |
Maksājumi |
Saistības |
Maksājumi |
|
Apropriācijas |
|
|
|
|
2 000 000 |
2 000 000 |
-2 000 000 |
-2 000 000 |
atgādinājumi (p.m.) |
atgādinājumi (p.m.) |
Rezerves |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
4. sējums (3. iedaļa) — Komisija
06 02 10. pants“Programma Galileo”
Summas koriģē šādi:
06 02 10 |
2007. gada budžets |
2008. gada PBP |
2008. gada budžeta grozījuma projekts |
GROZĪJUMS |
BUDŽETA PROJEKTS + GROZĪJUMS |
|||||
Saistības |
Maksājumi |
Saistības |
Maksājumi |
Saistības |
Maksājumi |
Saistības |
Maksājumi |
Saistības |
Maksājumi |
|
Apropriācijas |
100 000 000 |
atgādinājums (p.m.) |
151 000 000 |
100 000 000 |
888 000 000 |
198 000 000 |
2 000 000 |
2 000 000 |
890 000 000 |
200 000 000 |
Rezerves |
|
|
|
|
|
|
|
|
|
|
Juridiskais pamats:
Atsauces dokumenti:
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/92 |
Budžeta grozījums Nr. 1/2008
P6_TA(2008)0084
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta rezolūcija par Eiropas Savienības 2008. finanšu gada budžeta grozījuma Nr. 1/2008 projektu, III Iedaļa — Komisija (7259/2008 — C6-0124/2008 — 2008/2017(BUD))
(2009/C 66 E/28)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā EK līguma 272. pantu un Euratom līguma 177. pantu, |
— |
ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (1), un it īpaši tās 37. un 38. pantu, |
— |
ņemot vērā Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējo budžetu, ko galīgā variantā apstiprināja 2007. gada 13. decembrī (2), |
— |
ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (3), |
— |
ņemot vērā Eiropas Savienības 2008. finanšu gada budžeta grozījuma Nr. 1/2008 provizorisko projektu, ar ko Komisija iepazīstināja 2008. gada 18. janvārī (COM(2008)0015), |
— |
ņemot vērā budžeta grozījuma Nr. 1/2008 projektu, ko Padome sagatavoja 2008. gada 4. martā (7259/2008 — C6-0124/2008), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 69. pantu un IV pielikumu, |
— |
ņemot vērā Budžeta komitejas ziņojumu (A6-0058/2008), |
A. |
tā kā Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžeta grozījuma Nr. 1 projektā ir ierosināts:
|
B. |
tā kā budžeta grozījuma Nr. 1/2008 projekts ir paredzēts, lai oficiāli iekļautu šīs budžeta korekcijas 2008. finanšu gada budžetā, |
1. |
pieņem zināšanai budžeta grozījuma Nr. 1/2008 provizorisko projektu; |
2. |
atgādina, ka Parlaments ir grozījis budžeta grozījuma Nr. 1/2008 projektu, izveidojot budžeta pozīciju administratīvās pārvaldības izdevumiem un atjaunojot sākotnējo summu Galileo darbības izdevumu pozīcijā; |
3. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo rezolūciju Padomei un Komisijai. |
(1) OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1525/2007 (OV L 343, 27.12.2007., 9. lpp.).
(3) OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp. Nolīgumā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 2008/29/EK (OV L 6, 10.1.2008., 7. lpp.).
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/93 |
Eiropas Kopienas un Gvinejas-Bisavas Republikas partnerattiecību nolīgums zivsaimniecības nozarē *
P6_TA(2008)0085
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes lēmumam par Eiropas Kopienas un Gvinejas-Bisavas Republikas partnerattiecību nolīguma noslēgšanu zivsaimniecības nozarē (COM(2007)0580 — C6-0391/2007 — 2007/0209(CNS))
(2009/C 66 E/29)
(Apspriežu procedūra)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā priekšlikumu Padomes lēmumam (COM(2007)0580), |
— |
ņemot vērā EK līguma 37. pantu un 300. panta 2. punktu, |
— |
ņemot vērā EK līguma 300. panta 3. punkta pirmo daļu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C6-0391/2007), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51.pantu un 83. panta 7. punktu, |
— |
ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu, kā arī Attīstības komitejas un Budžeta komitejas atzinumus (A6-0053/2008), |
1. |
apstiprina grozīto Padomes lēmuma priekšlikumu un apstiprina nolīguma parakstīšanu; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu un Gvinejas-Bisavas Republikas valdībai un parlamentam. |
2.a |
Ir svarīgi uzlabot informācijas sniegšanu Eiropas Parlamentam; šajā nolūkā Komisijai vajadzētu Parlamentam nosūtīt nolīguma 10. pantā minētās Apvienotās komitejas sanāksmju secinājumus. |
Komisija katru gadu novērtē, vai dalībvalstis, kuru kuģi darbojas saskaņā ar nolīgumam pievienoto protokolu, ievēro ziņojuma sniegšanas prasības. Ja prasības netiek ievērotas, Komisija atsaka dalībvalstīm zvejas licences izsniegšanu nākamajam gadam.
3.a pants
Komisija katru gadu iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par protokola 8. pantā minētās zvejniecības nozares daudzgadu programmas rezultātiem, kā arī par to, kā dalībvalstis pilda ziņojuma sniegšanas prasības.
3.b pants
Protokola spēkā esamības pēdējā gada laikā un kamēr nav noslēgts jauns nolīgums, kas to atjauno, Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šā nolīguma piemērošanu un tā īstenošanas apstākļiem.
3.c pants
Pamatojoties uz 3.c pantā paredzēto ziņojumu, kā arī pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu, Padome vajadzības gadījumā pilnvaro Komisiju veikt sarunas par jauna protokola pieņemšanu.
3.d pants
Komisija nosūta Eiropas Parlamentam nolīguma 10. pantā minētās Apvienotās komitejas sanāksmju secinājumus.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/95 |
Zivsaimniecības nozares partnerattiecību nolīguma noslēgšana starp Eiropas Kopienu un Kotdivuāru *
P6_TA(2008)0086
Eiropas Parlamenta 2008. gada 11. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes regulai par zivsaimniecības nozares partnerattiecību nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Kotdivuāru, no otras puses (COM(2007)0648 — C6-0429/2007 — 2007/0226(CNS))
(2009/C 66 E/30)
(Apspriežu procedūra)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā priekšlikumu Padomes regulai (COM(2007)0648), |
— |
ņemot vērā EK līguma 37. pantu un 300. panta 2. punktu, |
— |
ņemot vērā EK līguma 300. panta 3. punkta pirmo daļu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C6-0429/2007), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu un 83. panta 7. punktu, |
— |
ņemot vērā Zivsaimniecības komitejas ziņojumu, kā arī Attīstības komitejas un Budžeta komitejas atzinumus (A6-0054/2008), |
1. |
apstiprina grozīto priekšlikumu Padomes regulai un apstiprina nolīguma noslēgšanu; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai, kā arī dalībvalstu un Kotdivuāras Republikas valdībām un parlamentiem. |
(2a) |
Ir svarīgi uzlabot Eiropas Parlamentam sniegto informāciju. Šajā sakarā Komisijai jāpārsūta Nolīguma 9. pantā paredzētās apvienotās komitejas sanāksmju secinājumi. |
Komisija ik gadu novērtē, vai dalībvalstis, kuru kuģi zvejo saskaņā ar nolīguma pielikumā esošo protokolu, ir ievērojušas prasības attiecībā uz ziņošanu par nozveju. Ja tas nav noticis, Komisija aptur attiecīgo valstu iesniegtos zvejas licences pieprasījumus uz nākamo gadu.
3.a pants
Komisija ik gadu sniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par protokola 7. pantā aprakstītās daudzgadu nozaru programmas rezultātiem, kā arī par dalībvalstu nozvejas ziņošanas prasību ievērošanu.
3.b pants
Protokola spēkā esamības pēdējā gadā un pirms slēdz jaunu nolīgumu par tā atjaunošanu, Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par nolīguma piemērošanu un apstākļiem, kādos tas tika īstenots.
3.c pants
Pamatojoties uz 3.c pantā minēto ziņojumu un pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu, Padome attiecīgā gadījumā piešķir Komisijai pilnvaras sarunu veikšanai, lai pieņemtu jaunu protokolu.
3.d pants
Komisija Eiropas Parlamentam nosūta Nolīguma 9. pantā minētās apvienotās komitejas sanāksmju secinājumus.
Trešdiena, 2008. gada 12. marts
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/97 |
Enerģētikas statistika ***I
P6_TA(2008)0090
Eiropas Parlamenta 2008. gada 12. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai par enerģētikas statistiku (COM(2006)0850 — C6-0035/2007 — 2007/0002(COD))
(2009/C 66 E/31)
(Koplēmuma procedūra, pirmais lasījums)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei (COM(2006)0850), |
— |
ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru Komisija tam iesniedz priekšlikumu (C6-0035/2007), |
— |
ņemot vērā EK līguma 285. panta 1. punktu, |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu, |
— |
ņemot vērā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas ziņojumu (A6-0487/2007), |
1. |
apstiprina grozīto Komisijas priekšlikumu; |
2. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
P6_TC1-COD(2007)0002
Eiropas Parlamenta Nostāja, pieņemta pirmajā lasījumā 2008. gada 12. martā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. …/2008 par enerģētikas statistiku
(Tā kā starp Parlamentu un Padomi tika panākta vienošanās, Parlamenta pirmā lasījuma nostāja atbilst galīgajam tiesību aktam Regulai (EK) Nr. … /2008.)
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/98 |
Satistika par augu aizsardzības līdzekļiem ***I
P6_TA(2008)0091
Eiropas Parlamenta 2008. gada 12. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai attiecībā uz statistiku par augu aizsardzības līdzekļiem (COM(2006)0778 — C6-0457/2006 — 2006/0258(COD))
(2009/C 66 E/32)
(Koplēmuma procedūra, pirmais lasījums)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei (COM(2006)0778), |
— |
ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 285. panta 1. punktu, saskaņā ar kuriem Komisija tam iesniedz priekšlikumu (C6-0457/2006), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu, |
— |
ņemot vērā Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas ziņojumu un Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas atzinumu (A6-0004/2008), |
1. |
apstiprina grozīto Komisijas priekšlikumu; |
2. |
prasa Komisijai vēlreiz iesniegt savu priekšlikumu, ja tā ir paredzējusi šo priekšlikumu būtiski grozīt vai aizstāt ar citu tekstu; |
3. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
P6_TC1-COD(2006)0258
Eiropas Parlamenta nostāja pieņemta pirmajā lasījumā 2008. gada 12. martā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. …/2008, attiecībā uz statistiku par pesticīdiem
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 285. panta 1. punktu,
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu
,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru (3),
tā kā:
(1) |
Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 22. jūlija Lēmumā Nr. 1600/2002/EK, ar ko pieņem Sesto Kopienas vides rīcības programmu (4), tika atzīts, ka jāturpina samazināt pesticīdu, īpaši lauksaimniecībā izmantojamo pesticīdu ietekmi uz cilvēku veselību un vidi. Lēmumā uzsvērta nepieciešamība panākt to, lai pesticīdu izmantošana kļūtu ilgtspējīgāka, un aicināts kopumā ievērojami samazināt riskus un izmantot pesticīdus tā, lai tas atbilstu vajadzīgajai kultūru aizsardzībai. |
(2) |
Paziņojumā Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai “Virzība uz tematisku stratēģiju par pesticīdu ilgtspējīgu izmantošanu” Komisija atzina, ka vajadzīga detalizēta, saskaņota un atjaunināta statistika Kopienas līmenī par pesticīdu tirdzniecību un izmantošanu. Šāda statistika ir vajadzīga, lai novērtētu Eiropas Savienības politiku ilgtspējīgas attīstības jomā un lai aprēķinātu attiecīgos rādītājus par veselības un vides risku, kas saistīts ar pesticīdu izmantošanu. |
(3) |
Saskaņota un salīdzināma Kopienas statistika par pesticīdu ražošanu, importu, eksportu, tirdzniecību , izplatīšanu un izmantošanu ir būtiska Kopienas tiesību aktu un politikas izstrādei un uzraudzībai saistībā ar tematisko stratēģiju par pesticīdu ilgtspējīgu izmantošanu. |
(4) |
Salīdzinoši jaunās Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 16. februāra Direktīvas 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (5) ietekme izpaudīsies tikai pēc 2006. gada, kad tiks pabeigts pirmais novērtējums par darbīgo vielu izmantošanu biocīdos produktos, tāpēc pašlaik ne Komisijai, ne vairākumam dalībvalstu nav pietiekamu zināšanu vai pieredzes, lai ierosinātu turpmākus pasākumus attiecībā uz biocīdiem. Tāpēc šo regulu būtu jāattiecina tikai uz pesticīdiem , kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. […] par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (6); šajā jomā jau ir gūta liela datu vākšanas pieredze. Atbilstošos gadījumos Komisijai III pielikumā tomēr vajadzētu iekļaut to biocīdo produktu izmantošanu, kuru sastāvā ir vielas, kas minētas Regulā (EK) Nr …/… . [par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū]. Vēlāk , kad pēc Direktīvā 98/8/EK noteiktā pirmā ziņojuma publicēšanas uzkrāta pietiekama pieredze , Komisijai jāpaplašina šīs regulas darbības joma, to attiecinot uz attiecīgo biocīdu izmantošanu un šajā sakarā iekļaujot šīs vielas III pielikumā . |
(5) |
Komisijas daudzu gadu pieredze ar datu vākšanu par pesticīdu tirdzniecību un izmantošanu ir pierādījusi, ka Kopienas līmenī vajadzīga saskaņota metodika, lai vāktu statistiku gan no izplatīšanas ķēdes, gan lietotājiem. Turklāt, ņemot vērā mērķi aprēķināt precīzus riska rādītājus saskaņā ar mērķiem, kas paredzēti tematiskajā stratēģijā par pesticīdu ilgstspējīgu izmantošanu, statistika jāprecizē līdz darbīgo vielu līmenim. |
(6) |
Tematiskās stratēģijas par pesticīdu ilgtspējīgu izmantošanu ietekmes novērtējumā tika novērtētas dažādas datu vākšanas iespējas, un obligāta datu vākšana tika ieteikta kā labākā iespēja, jo tā ātri un rentabli ļautu izstrādāt precīzus un ticamus datus par pesticīdu ražošanu, izplatīšanu un izmantošanu. |
(7) |
Šajā regulā paredzētie pasākumi statistikas apkopošanai ir vajadzīgi, lai veiktu Kopienas darbības. Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķi nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, proti, izveidot pamatu Kopienas statistikas apkopošanai par pesticīdu laišanu tirgū un izmantošanu, un to, ka rīcības mēroga vai iedarbības dēļ tos var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa sasniegšanai. |
(8) |
Padomes 1997. gada 17. februāra Regulā (EK) Nr. 322/97 par Kopienas statistiku (7) noteikts pamatprincipu kopums šajā regulā izklāstītajiem noteikumiem. Īpaši tajā prasīta atbilstība taisnīguma, ticamības, objektivitātes, zinātniskās neatkarības, precizitātes, rentabilitātes un statistikas konfidencialitātes standartiem. |
(9) |
Pienācīgi ņemot vērā ANO Ekonomikas komisijas Eiropā 1998.gada 25.jūnija Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem ( Orhūsas Konvencijas) saistības, tādu datu konfidencialitātes nepieciešamo aizsardzību, kuriem ir komerciāla vērtība, tostarp nodrošina, tos pirms statistikas publicēšanas pienācīgi summējot. |
(10) |
Lai nodrošinātu salīdzināmus rezultātus, statistiku par pesticīdiem apkopo norādītajā dalījumā, piemērotā formā un noteiktā laika periodā pēc pārskata gada beigām, kā noteikts šīs regulas pielikumos. |
(11) |
Šīs regulas īstenošanai vajadzīgie pasākumi jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (8). |
(12) |
Jo īpaši Komisijai būtu japilnvaro noteikt kvalitātes novērtēšanas kritērijus, pieņemt īpašas definīcijas un pielāgotu pielikumus. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt šīs regulas nebūtiskus elementus, inter alia, papildinot to ar jauniem nebūtiskiem elementiem, jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru. |
(13) |
Ir notikusi apspriešanās ar Statistikas programmu komiteju (SPK), kas izveidota ar Padomes Lēmumu 89/382/EEK, Euratom (9), |
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Priekšmets , darbības joma un mērķi
1. Šajā regulā izveidots pamats, lai varētu apkopot Kopienas statistiku par pesticīdu ražošanu, laišanu tirgū un izmantošanu.
2. Statistikas priekšmets ir
— |
saražoto un tirgū laisto pesticīdu gada daudzums saskaņā ar I pielikumu; |
— |
izmantoto pesticīdu gada daudzums saskaņā ar II pielikumu; |
— |
to izmantoto biocīdo produktu gada daudzums, kuri saskaņā ar Direktīvu 98/8/EK atbilst 14.–19. produktu veidam. |
3. Statistikas datus izmanto jo īpaši, lai:
— |
īstenotu un izvērtētu tematisko stratēģiju ilgtspējīgai pesticīdu izmantošanai, |
— |
valsts un Kopienas līmenī izstrādātu harmonizētus riska indikatorus, noteiktu pesticīdu izmantošanas tendences, kā arī izvērtētu valsts rīcības plānu lietderīgumu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu //EK, ar kuru nosaka Kopienas pamatprincipus pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas nodrošināšanai (10), |
— |
reģistrētu vielu plūsmu pesticīdu ražošanas, tirdzniecības un izmantošanas posmā. |
2. pants
Definīcijas
Šajā regulā ir spēkā šādas definīcijas:
a) |
“ pesticīds ”
|
b) |
“viela” ir viela, kā definēts Regulas (EK) Nr …/… [par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū] [3. panta 2. punktā], ieskaitot darbīgās vielas, drošinātājvielas un sinerģistus; |
c) |
“laišana tirgū” ir laišana tirgū, kā definēts Regulas (EK) Nr …/… [par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū][ 3. panta 13. punktā]; |
d) |
“piegādātājs” ir ikviena fiziska vai juridiska persona, kurai ir “atļauja” laist tirgū pesticīdus , kā definēts Regulas (EK) Nr …/… [par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū] [3. panta 16. punktā]; |
e) |
“izmantošana lauksaimniecībā” ir tāda pesticīdu visu veidu izmantošana savām vai trešās personas vajadzībām, kas tieši vai netieši saistīta ar augu produktu ražošanu lauku saimniecības saimnieciskajai darbībai; |
f) |
“profesionāls lietotājs” ir ikviena fiziska vai juridiska persona, kas izmanto pesticīdus savā profesionālajā darbībā, tostarp ir operatori, tehniķi, darbinieki, pašnodarbinātie lauksaimniecībā un citās nozarēs, kā definēts Direktīvas …/…/EK
|
g) |
“lauku saimniecība” ir lauku saimniecība, kā definēts Padomes 1988. gada 29. februāra Regulā (EEK) Nr. 571/88 par Kopienas lauku saimniecību struktūras apsekojumu organizēšanu (11). |
3. pants
Datu vākšana, nosūtīšana un apstrāde
1. Dalībvalstis vāc I un II pielikumā norādīto pazīmju specifikācijai vajadzīgos datus, izmantojot
— |
dati no pesticīdu ražotājiem, tirgotājiem un importētājiem, |
— |
piegādātājiem noteikto pienākumu sniegt ziņojumus par tirgū laistajiem pesticīdiem ; var izmantot atšķirīgas atļaujas profesionāliem lietotājiem un pārējiem lietotājiem; jo īpaši pienākumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. …/… [par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū] [64. panta 2. punktu], |
— |
profesionālajiem lietotājiem noteikto pienākumu sniegt ziņojumus, pamatojoties uz uzskaiti par izmantotajiem augu aizsardzības līdzekļiem, jo īpaši pienākumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. …/… [par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū] [64. panta 1. punktu] , |
— |
apsekojumus, |
— |
administratīvus avotus vai |
— |
šo līdzekļu kombināciju, ieskaitot statistiskās novērtējumu procedūras, pamatojoties uz ekspertu slēdzieniem vai modeļiem. |
2. Dalībvalstis Komisijai paziņo par savu izvēli attiecībā uz datu vākšanu saskaņā ar 1. punktu, un tā apstiprina datu vākšanas metodi saskaņā ar 5. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka augu aizsardzības līdzekļu ražotāji, kā arī tie, kas atbildīgi par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū vai importu, reizi gadā iesniedz kompetentajai iestādei ziņojumu par:
— |
aktīvās vielas vai pesticīda saražoto daudzumu, |
— |
aktīvās vielas vai pesticīda daudzumu, ko piegādā pārstrādes uzņēmumiem vai vairumtirgotājiem Eiropas Savienībā, |
— |
aktīvās vielas vai pesticīda eksportēto daudzumu, |
Šo informāciju kompetentās iestādes izvērtē un publicē, attiecīgos gadījumos vispirms rediģējot, lai nodrošinātu informācijas konfidencialitātes ievērošanu.
4. Dalībvalstis nosūta Komisijai statistikas rezultātus, ieskaitot konfidenciālos datus, saskaņā ar plāniem un ar regularitāti, kas norādīta I un II pielikumā. Datus iesniedz, tos klasificējot, kā norādīts III pielikumā. Dalībvalstis var summēt datus konfidencialitātes ievērošanas nolūkā.
5. Dalībvalstis nodrošina, ka savāktos datus valstu kompetentās iestādes un attiecīgās padomdevējas iestādes izmanto atbilstīgai izvērtēšanai, ņemot vērā Direktīvā …/…/EK [ar kuru nosaka Kopienas pamatprincipus pesticīdu ilgtspējīgas lietošanas nodrošināšanai] minēto attiecīgo valstu rīcības plānu mērķus. Šo izvērtējumu publicē internetā, pienācīgi ņemot vērā jutīgas komercinformācijas konfidencialitāti, kā arī privātuma prasības.
6. Dalībvalstis datus nosūta elektroniski un atbilstošā tehniskā formātā, kas Komisijai jāpieņem saskaņā ar 5. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru.
7. Dalībvalstis izstrādā ziņojumus par statistikas kvalitāti, kā teikts I un II pielikumā.
8. Komisija saskaņā ar 5. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru nosaka kvalitātes novērtēšanas kritērijus.
9. Konfidencialitātes apsvērumu dēļ, pirms publicēšanas
atbilstošos gadījumos
Komisija datus summē saskaņā ar līdzekļu ķīmisko vielu klasēm vai kategorijām, kā norādīts III pielikumā
, pienācīgi ņemot vērā jutīgas komercinformācijas konfidencialitāti, kā arī privātuma prasības
.
Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 322/97 konfidenciālus datus valsts iestādes un Kopienas iestādes izmanto tikai šīs regulas vajadzībām.
4. pants
Īstenošanas pasākumi
1. Šādus pasākumus, kas vajadzīgi šīs regulas īstenošanai, tostarp pasākumus, ņemot vērā ekonomisko un tehnisko attīstību, pieņem saskaņā ar 5. panta 2. punktā minēto regulatīvo procedūru:
a) |
datu nosūtīšanai piemērota tehniskā formāta pieņemšana (3. panta 6. punkts); |
b) |
to kvalitātes ziņojumu formāta un satura definēšana, kurus iesniedz dalībvalstis (I pielikuma 7. iedaļa un II pielikuma 6. iedaļa). |
2. Šādus pasākumus pieņem saskaņā ar 5. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru:
a) |
kvalitātes novērtēšanas kritēriju noteikšana (3. panta 8. punkts); |
b) |
jēdziena “apstrādātās kultūras platība” un “kultūras sezona” definēšana; jēdzieni minēti II pielikuma attiecīgi 2. un 4. iedaļā; |
c) |
I pielikuma 4. iedaļā un II pielikuma 3. iedaļā norādīto specifikāciju pielāgošana ziņojumu sniegšanas mērvienībām; |
d) |
iekļaujamo vielu saraksta un to klasifikācijas pielāgošana līdzekļu kategorijās un ķīmisko vielu klasēs, kā norādīts III pielikumā. Šo vielu sarakstu apstiprina regulāri un atbilstoši notiekošajai aktīvo vielu izskatīšanai. |
5. pants
Komitejas procedūra
1. Komisijai palīdz Statistikas programmu komiteja.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Lēmuma 1999/468/EK 5. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu
.
Lēmuma 1999/468/EK 5. panta 6. punktā paredzētais termiņš ir trīs mēneši.
3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1.–4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu
.
6. pants
Ziņojums
Reizi piecos gados Komisija iesniedz ziņojumu par regulas īstenošanu Eiropas Parlamentam un Padomei. Šajā ziņojumā jo īpaši novērtē nosūtīto datu kvalitāti un salīdzināmību , lauksaimniecības un dārzkopības saimniecību un citu uzņēmumu administratīvo slogu un šīs statistikas lietderību saistībā ar tematisko stratēģiju par pesticīdu ilgtspējīgu izmantošanu , jo īpaši attiecībā uz 1 . pantā minētajiem mērķiem. Atbilstošos gadījumos tajā iekļauj priekšlikumus, lai turpmāk uzlabotu datu kvalitāti un samazinātu slogu lauku saimniecībām un citiem uzņēmumiem.
Pirmais ziņojums jāiesniedz līdz (12).
7. pants
Stāšanās spēkā
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
,
Eiropas Parlamenta vārdā —
priekšsēdētājs
Padomes vārdā —
priekšsēdētājs
(1) OV C 256, 27.10.2007., 86. lpp.
(2) OV C …
(3) Eiropas Parlamenta 2008. gada 12. marta Nostāja.
(4) OV L 242, 10.9.2002., 1. lpp.
(5) OV L 123, 24.4.1998., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/31/EK (OV L 81, 20.3.2008., 57. lpp.)
(6) OV L …
(7) OV L 52, 22.2.1997., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).
(8) OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).
(9) OV L 181, 28.6.1989., 47. lpp.
(10) OV L …
(11) OV L 56, 2.3.1988., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar
Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1928/2006 (OV L 406, 30.12.2006., 7. lpp.).
(12) Septītais kalendārais gads pēc šīs regulas spēkā stāšanās gada.
I PIELIKUMS
Statistika par pesticīdu ražošanu un laišanu tirgū
1. IEDAĻA
Aptvērums
Statistika aptver visas III pielikumā norādītās vielas, ko veido darbīgās vielas, drošinātājvielas un sinerģisti, kas ietverti pesticīdos , kuri tiek laisti tirgū katrā dalībvalstī. Īpašu uzmanību vērš uz to, lai izvairītos no dubultas uzskaites līdzekļa pārveides gadījumā vai ja atļauju nodod citam piegādātājam.
2. IEDAĻA
Mainīgie lielumi
Katrā dalībvalstī apkopo informāciju par tās katras III pielikumā norādītās vielas daudzumu, kura ir ietverta tirgū laistajos pesticīdos un biocīdos produktos.
3. IEDAĻA
Pienākums ziņot
Pesticīdu ražotāji, kā arī tie, kas atbildīgi par pesticīdu laišanu tirgū un importu, reizi gadā iesniedz kompetentajai iestādei ziņojumu par:
— |
aktīvās vielas vai pesticīda saražoto daudzumu, |
— |
aktīvās vielas vai pesticīda daudzumu, ko piegādā pārstrādes uzņēmumiem vai vairumtirgotājiem Eiropas Savienībā, |
— |
vielas vai pesticīda eksportēto daudzumu . |
4. IEDAĻA
Ziņojumu sniegšanas mērvienība
Datus izsaka vielu kilogramos.
5. IEDAĻA
Pārskata periods
Pārskata periods ir kalendārais gads.
6. IEDAĻA
Pirmais pārskata gads, regularitāte un rezultātu nosūtīšana
1. |
Pirmais pārskata periods ir ... (1). |
2. |
Dalībvalstis sniedz datus par katru kalendāro gadu pēc pirmā pārskata perioda un atbilstošos gadījumos apkopotā veidā publicē šos datus internetā, pienācīgi ņemot vērā jutīgas komercinformācijas konfidencialitāti, kā arī privātuma prasības. |
3. |
Komisijai datus nosūta 12 mēnešu laikā pēc pārskata gada beigām. |
7. IEDAĻA
Kvalitātes ziņojums
Dalībvalstis iesniedz Komisijai kvalitātes ziņojumu, kurā norāda
— |
datu vākšanā izmantoto metodiku; |
— |
relevantos kvalitātes aspektus saskaņā ar datu vākšanā izmantoto metodiku; |
— |
izmantoto novērtējumu, summēto rādītāju un izslēgšanas metožu aprakstu. |
Ziņojumu nosūta Komisijai 15 mēnešu laikā pēc pārskata gada beigām.
Ziņojumā par otro pārskata gadu ietver aptuvenu novērtējumu par vielu, kas ietvertas pesticīdos , kuri laisti tirgū, lai tos izmantotu gan lauksaimniecības, gan citām vajadzībām, īpatsvaru kopējā daudzumā katrā lielajā grupā, kura norādīta III pielikumā. Šos novērtējumus atjauno reizi piecos gados.
(1) Otrais kalendārais gads pēc šīs regulas spēkā stāšanās gada.
II PIELIKUMS
Statistika par augu aizsardzības līdzekļu izmantošanu lauksaimniecībā
1. IEDAĻA
Aptvērums
1. |
Statistika aptver pesticīdu izmantošanu lauksaimniecībā , dārzkopībā un profesionālu izmantošanu citām vajadzībām katrā dalībvalstī , piemēram, izmantošana apzaļumošanai sabiedriskās vietās, ceļu un dzelzceļu uzturēšanai . |
2. |
Katra dalībvalsts izvēlas tādu kultūru kopumu, kuras norādītas to pazīmju D, F, G un I kategorijās, kuras definētas
|
3. |
Statistika aptver visas III pielikumā norādītās vielas, ko veido darbīgās vielas, drošinātājvielas un sinerģisti, kas ietverti pesticīdos , kuri pārskata gadā tika izmantoti izvēlētajām kultūrām. |
2. IEDAĻA
Mainīgie lielumi
1. |
Informāciju par katras III pielikumā norādītās vielas daudzumu, kas ir ietverta pesticīdos , kuri izmantoti katrai izvēlētajai kultūrai, apkopo kopā ar kopējo kultivēto platību un ar katru vielu “apstrādātās kultūras platību”. |
2. |
Jēdziena“apstrādātās kultūras platība” definīciju nosaka saskaņā ar 5. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru procedūru. |
3. IEDAĻA
Ziņojumu sniegšanas mērvienības
1. |
Izmantoto vielu daudzumu izsaka kilogramos. |
2. |
Kultivētās platības un aptrādātās platības izsaka hektāros. |
4. IEDAĻA
Pārskata periods
1. |
Pārskata periods ir “kultūras sezona”, kurā tiek veikta attiecīgās kultūras audzēšanas prakse, ieskaitot visas augu aizsardzības apstrādes, kas tieši vai netieši saistītas ar šo kultūru. |
2. |
“Kultūras sezona” ir gads, kad tika novākta raža. |
3. |
Jēdziena“kultūras sezona” definīciju nosaka saskaņā ar 5. panta 3. punktā regulatīvo kontroles procedūru procedūru. |
5. IEDAĻA
Pirmais pārskata gads, regularitāte un rezultātu nosūtīšana
1. |
Par katru piecu gadu periodu dalībvalstis apkopo statistiku par pesticīdu izmantošanu katrai izvēlētajai kultūrai pārskata periodā, kā definēts 4. iedaļā. |
2. |
Dalībvalstis var brīvi izvēlēties pārskata periodu šajā piecu gadu periodā. Katrai izvēlētajai kultūrai var izraudzīties atšķirīgu pārskata periodu. |
3. |
Pirmais piecu gadu periods sākas … (1). |
4. |
Dalībvalstis sniedz datus par katru piecu gadu periodu. |
5. |
Datus nosūta Komisijai un atbilstošos gadījumos apkopotā veidā publicē internetā 12 mēnešu laikā pēc katra piecu gadu perioda beigām , pienācīgi ņemot vērā jutīgas komercinformācijas konfidencialitāti, kā arī privātuma prasības. |
6. IEDAĻA
Kvalitātes ziņojums
Nosūtot rezultātus, dalībvalstis iesniedz Komisijai kvalitātes ziņojumu, kurā norāda
— |
atlases metodikas aprakstu; |
— |
datu vākšanā izmantoto metodiku; |
— |
aptverto kultūru salīdzinošās nozīmes novērtējumu attiecībā pret kopējo izmantoto pesticīdu daudzumu; |
— |
relevantos kvalitātes aspektus saskaņā ar datu vākšanā izmantoto metodiku; |
— |
datu par piecu gadu periodā izmantotajiem pesticīdiem salīdzinājumu ar datiem par attiecīgajā piecu gadu periodā tirgū laistajiem pesticīdiem . |
(1) Pirmais kalendārais gads pēc šīs regulas spēkā stāšanās gada.
III PIELIKUMS
Harmonizētā vielu klasifikācija
Sniedzot datus par pesticīdiem , dalībvalstis izmanto turpmāk norādīto vielu (ko veido darbīgās vielas, drošinātājvielas un sinerģisti) sarakstu un izmanto šādu dažādu kategoriju līdzekļu ķīmisko klasifikāciju. Ja nav oficiāla tulkojuma, vielu nosaukumi ir vispārpieņemti nosaukumi angļu valodā, kurus publicējusi Britu kultūraugu audzēšanas padome (BCPC) (1). Publicējot datus, Komisija izmanto to pašu klasifikāciju. Ja nepieciešams konfidenciālu datu aizsardzības nolūkā, publicē tikai summētus datus par līdzekļiem ķīmisko vielu klašu vai kategoriju dalījumā.
Komisija pārskata vielu sarakstu un līdzekļu klasifikāciju ķīmisko vielu klašu un kategoriju dalījumā saskaņā ar 5. panta 3. punktā minēto regulatīvo kontroles procedūru procedūru un ņemot vērā pārmaiņas saistībā ar Regulu (EK) Nr. …/… [par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū].
GALVENĀS GRUPAS |
Kods |
Ķīmisko vielu klase |
Vielas Vispārpieņemtie nosaukumi |
CAS RN (2) |
CIPAC (3) |
Līdzekļu kategorijas |
|
|
Vispārpieņemto nosaukumu nomenklatūra |
|
|
Fungicīdi un baktericīdi |
F0 |
|
|
|
|
Neorganiskie fungicīdi |
F1 |
|
|
|
|
|
F1.1 |
VARA SAVIENOJUMI |
VISI VARA SAVIENOJUMI |
|
44 |
|
F1.1 |
|
VARA HIDROKSĪDS |
20427-59-2 |
44 |
|
F1.1 |
|
VARA OKSIHLORĪDS |
1332-40-7 |
44 |
|
F1.1 |
|
VARA SULFĀTS |
7758-98-7 |
44 |
|
F1.1 |
|
CITI VARA SĀĻI |
|
44 |
|
F1.2 |
NEORGANISKAIS SĒRS |
SĒRS |
7704-34-9 |
18 |
|
F1.3 |
CITI NEORGANISKIE FUNGICĪDI |
CITI NEORGANISKIE FUNGICĪDI |
|
|
Fungicīdi, kuru pamatā ir karbamāti un ditiokarbamāti |
F2 |
|
|
|
|
|
F2.1 |
KARBANILĀTA FUNGICĪDI |
DIETHOFENCARB |
87130-20-9 |
513 |
|
F2.2 |
KARBAMĀTA FUNGICĪDI |
PROPAMOCARB |
24579-73-5 |
399 |
|
F2.2 |
|
IPROVALICARB |
140923-17-7 |
620 |
|
F2.3 |
DITIOKARBAMĀTA FUNGICĪDI |
MANCOZEB |
8018-01-7 |
34 |
|
F2.3 |
|
MANEB |
12427-38-2 |
61 |
|
F2.3 |
|
METIRAM |
9006-42-2 |
478 |
|
F2.3 |
|
PROPINEB |
12071-83-9 |
177 |
|
F2.3 |
|
THIRAM |
137-26-8 |
24 |
|
F2.3 |
|
ZIRAM |
137-30-4 |
31 |
Fungicīdi, kuru pamatā ir benzimidazoli |
F3 |
|
|
|
|
|
F3.1 |
BENZIMIDAZOLA FUNGICĪDI |
CARBENDAZIM |
10605-21-7 |
263 |
|
F3.1 |
|
FUBERIDAZOLE |
3878-19-1 |
525 |
|
F3.1 |
|
THIABENDAZOLE |
148-79-8 |
323 |
|
F3.1 |
|
THIOPHANATE-METHYL |
23564-05-8 |
262 |
Fungicīdi, kuru pamatā ir imidazoli un triazoli |
F4 |
|
|
|
|
|
F4.1 |
KONAZOLA FUNGICĪDI |
BITERTANOL |
55179-31-2 |
386 |
|
F4.1 |
|
BROMUCONAZOLE |
116255-48-2 |
680 |
|
F4.1 |
|
CYPROCONAZOLE |
94361-06-5 |
600 |
|
F4.1 |
|
DIFENOCONAZOLE |
119446-68-3 |
687 |
|
F4.1 |
|
DINICONAZOLE |
83657-24-3 |
690 |
|
F4.1 |
|
EPOXICONAZOLE |
106325-08-0 |
609 |
|
F4.1 |
|
ETRIDIAZOLE |
2593-15-9 |
518 |
|
F4.1 |
|
FENBUCONAZOLE |
114369-43-6 |
694 |
|
F4.1 |
|
FLUQUINCONAZOLE |
136426-54-5 |
474 |
|
F4.1 |
|
FLUSILAZOLE |
85509-19-9 |
435 |
|
F4.1 |
|
FLUTRIAFOL |
76674-21-0 |
436 |
|
F4.1 |
|
HEXACONAZOLE |
79983-71-4 |
465 |
|
F4.1 |
|
IMAZALIL (ENILCONAZOLE) |
58594-72-2 |
335 |
|
F4.1 |
|
METCONAZOLE |
125116-23-6 |
706 |
|
F4.1 |
|
MYCLOBUTANIL |
88671-89-0 |
442 |
|
F4.1 |
|
PENCONAZOLE |
66246-88-6 |
446 |
|
F4.1 |
|
PROPICONAZOLE |
60207-90-1 |
408 |
|
F4.1 |
|
TEBUCONAZOLE |
107534-96-3 |
494 |
|
F4.1 |
|
TETRACONAZOLE |
112281-77-3 |
726 |
|
F4.1 |
|
TRIADIMENOL |
55219-65-3 |
398 |
|
F4.1 |
|
TRICYCLAZOLE |
41814-78-2 |
547 |
|
F4.1 |
|
TRIFLUMIZOLE |
99387-89-0 |
730 |
|
F4.1 |
|
TRITICONAZOLE |
131983-72-7 |
652 |
|
F4.2 |
IMIDAZOLA FUNGICĪDI |
CYAZOFAMIDE |
120116-88-3 |
653 |
|
F4.2 |
|
FENAMIDONE |
161326-34-7 |
650 |
|
F4.2 |
|
TRIAZOXIDE |
72459-58-6 |
729 |
Fungicīdi, kuru pamatā ir morfolīni |
F5 |
|
|
|
|
|
F5.1 |
MORFOLĪNA FUNGICĪDI |
DIMETHOMORPH |
110488-70-5 |
483 |
|
F5.1 |
|
DODEMORPH |
1593-77-7 |
300 |
|
F5.1 |
|
FENPROPIMORPH |
67564-91-4 |
427 |
Citi fungicīdi |
F6 |
|
|
|
|
|
F6.1 |
ALIFĀTISKĀ SLĀPEKĻA FUNGICĪDI |
CYMOXANIL |
57966-95-7 |
419 |
|
F6.1 |
|
DODINE |
2439-10-3 |
101 |
|
F6.1 |
|
GUAZATINE |
108173-90-6 |
361 |
|
F6.2 |
AMĪDA FUNGICĪDI |
BENALAXYL |
71626-11-4 |
416 |
|
F6.2 |
|
BOSCALID |
188425-85-6 |
673 |
|
F6.2 |
|
FLUTOLANIL |
66332-96-5 |
524 |
|
F6.2 |
|
MEPRONIL |
55814-41-0 |
533 |
|
F6.2 |
|
METALAXYL |
57837-19-1 |
365 |
|
F6.2 |
|
METALAXYL-M |
70630-17-0 |
580 |
|
F6.2 |
|
PROCHLORAZ |
67747-09-5 |
407 |
|
F6.2 |
|
SILTHIOFAM |
175217-20-6 |
635 |
|
F6.2 |
|
TOLYLFLUANID |
731-27-1 |
275 |
|
F6.2 |
|
ZOXAMIDE |
156052-68-5 |
640 |
|
F6.3 |
ANILĪDA FUNGICĪDI |
CARBOXIN |
5234-68-4 |
273 |
|
F6.3 |
|
FENHEXAMID |
126833-17-8 |
603 |
|
F6.4 |
ANTIBIOTISKIE FUNGICĪDI-BAKTERICĪDI |
KASUGAMYCIN |
6980-18-3 |
703 |
|
F6.4 |
|
POLYOXINS |
11113-80-7 |
710 |
|
F6.4 |
|
STREPTOMYCIN |
57-92-1 |
312 |
|
F6.5 |
AROMĀTISKIE FUNGICĪDI |
CHLOROTHALONIL |
1897-45-6 |
288 |
|
F6.5 |
|
DICLORAN |
99-30-9 |
150 |
|
F6.6 |
DIKARBOKSIMĪDA FUNGICĪDI |
IPRODIONE |
36734-19-7 |
278 |
|
F6.6 |
|
PROCYMIDONE |
32809-16-8 |
383 |
|
F6.7 |
DINITROANILĪNA FUNGICĪDI |
FLUAZINAM |
79622-59-6 |
521 |
|
F6.8 |
DINITROFENOLA FUNGICĪDI |
DINOCAP |
39300-45-3 |
98 |
|
F6.9 |
FOSFORORGANISKIE FUNGICĪDI |
FOSETYL |
15845-66-6 |
384 |
|
F6.9 |
|
TOLCLOFOS-METHYL |
57018-04-9 |
479 |
|
F6.10 |
OKSAZOLA FUNGICĪDI |
HYMEXAZOL |
10004-44-1 |
528 |
|
F6.10 |
|
FAMOXADONE |
131807-57-3 |
594 |
|
F6.10 |
|
VINCLOZOLIN |
50471-44-8 |
280 |
|
F6.11 |
FENILPIROLA FUNGICĪDI |
FLUDIOXONIL |
131341-86-1 |
522 |
|
F6.12 |
FTALIMĪDA FUNGICĪDI |
CAPTAN |
133-06-2 |
40 |
|
F6.12 |
|
FOLPET |
133-07-3 |
75 |
|
F6.13 |
PIRIMIDĪNA FUNGICĪDI |
BUPIRIMATE |
41483-43-6 |
261 |
|
F6.13 |
|
CYPRODINIL |
121552-61-2 |
511 |
|
F6.13 |
|
FENARIMOL |
60168-88-9 |
380 |
|
F6.13 |
|
MEPANIPYRIM |
110235-47-7 |
611 |
|
F6.13 |
|
PYRIMETHANIL |
53112-28-0 |
714 |
|
F6.14 |
HINOLĪNA FUNGICĪDI |
QUINOXYFEN |
124495-18-7 |
566 |
|
F6.14 |
|
8-HYDROXYQUINOLINE SULFATE |
134-31-6 |
677 |
|
F6.15 |
HINONA FUNGICĪDI |
DITHIANON |
3347-22-6 |
153 |
|
F6.16 |
STROBILURĪNA FUNGICĪDI |
AZOXYSTROBIN |
131860-33-8 |
571 |
|
F6.16 |
|
DIMOXYSTROBIN |
149961-52-4 |
739 |
|
F6.16 |
|
KRESOXIM-METHYL |
143390-89-0 |
568 |
|
F6.16 |
|
PICOXYSTROBINE |
117428-22-5 |
628 |
|
F6.16 |
|
PYRACLOSTROBINE |
175013-18-0 |
657 |
|
F6.16 |
|
TRIFLOXYSTROBINE |
141517-21-7 |
617 |
|
F6.17 |
URĪNVIELAS FUNGICĪDI |
PENCYCURON |
66063-05-6 |
402 |
|
F6.18 |
NEKLASIFICĒTI FUNGICĪDI |
ACIBENZOLAR |
126448-41-7 |
597 |
|
F6.18 |
|
BENZOIC ACID |
65-85-0 |
622 |
|
F6.18 |
|
DICHLOROPHEN |
97-23-4 |
325 |
|
F6.18 |
|
FENPROPIDIN |
67306-00-7 |
520 |
|
F6.18 |
|
2-PHENYPHENOL |
90-43-7 |
246 |
|
F6.18 |
|
SPIROXAMINE |
118134-30-8 |
572 |
|
F6.18 |
|
CITI FUNGICĪDI |
|
|
Herbicīdi, zāles un sūnas iznīcinātāji |
H0 |
|
|
|
|
Herbicīdi, kuru pamatā ir fenoksi-fitohormoni |
H1 |
|
|
|
|
|
H1.1 |
FENOKSI HERBICĪDI |
2,4-D |
94-75-7 |
1 |
|
H1.1 |
|
2,4-DB |
94-82-6 |
83 |
|
H1.1 |
|
DICHLORPROP-P |
15165-67-0 |
476 |
|
H1.1 |
|
MCPA |
94-74-6 |
2 |
|
H1.1 |
|
MCPB |
94-81-5 |
50 |
|
H1.1 |
|
MECOPROP |
7085-19-0 |
51 |
|
H1.1 |
|
MECOPROP-P |
16484-77-8 |
475 |
Herbicīdi, kuru pamatā ir triazīni un triazinoni |
H2 |
|
|
|
|
|
H2.1 |
METILTIOTRIAZĪNA HERBICĪDI |
METHOPROTRYNE |
841-06-5 |
94 |
|
H2.2 |
TRIAZĪNA HERBICĪDI |
SIMETRYN |
1014-70-6 |
179 |
|
H2.2 |
|
TERBUTHYLAZINE |
5915-41-3 |
234 |
|
H2.3 |
TRIAZINONA HERBICĪDI |
METAMITRON |
41394-05-2 |
381 |
|
H2.3 |
|
METRIBUZIN |
21087-64-9 |
283 |
Herbicīdi, kuru pamatā ir amīdi un anilīdi |
H3 |
|
|
|
|
|
H3.1 |
AMĪDA HERBICĪDI |
DIMETHENAMID |
87674-68-8 |
638 |
|
H3.1 |
|
FLUPOXAM |
119126-15-7 |
8158 |
|
H3.1 |
|
ISOXABEN |
82558-50-7 |
701 |
|
H3.1 |
|
NAPROPAMIDE |
15299-99-7 |
271 |
|
H3.1 |
|
PROPYZAMIDE |
23950-58-5 |
315 |
|
H3.2 |
ANILĪDA HERBICĪDI |
DIFLUFENICAN |
83164-33-4 |
462 |
|
H3.2 |
|
FLORASULAM |
145701-23-1 |
616 |
|
H3.2 |
|
FLUFENACET |
142459-58-3 |
588 |
|
H3.2 |
|
METOSULAM |
139528-85-1 |
707 |
|
H3.2 |
|
METAZACHLOR |
67129-08-2 |
411 |
|
H3.2 |
|
PROPANIL |
709-98-8 |
205 |
|
H3.3 |
HLORACETANILĪDA HERBICĪDI |
ACETOCHLOR |
34256-82-1 |
496 |
|
H3.3 |
|
ALACHLOR |
15972-60-8 |
204 |
|
H3.3 |
|
DIMETHACHLOR |
50563-36-5 |
688 |
|
H3.3 |
|
PRETILACHLOR |
51218-49-6 |
711 |
|
H3.3 |
|
PROPACHLOR |
1918-16-7 |
176 |
Herbicīdi, kuru pamatā ir karbamāti un bis-karbamāti |
H4 |
|
|
|
|
|
H4.1 |
BIS-KARBAMĀTA HERBICĪDI |
CHLORPROPHAM |
101-21-3 |
43 |
|
H4.1 |
|
DESMEDIPHAM |
13684-56-5 |
477 |
|
H4.1 |
|
PHENMEDIPHAM |
13684-63-4 |
77 |
|
H4.2 |
KARBAMĀTA HERBICĪDI |
ASULAM |
3337-71-1 |
240 |
|
H4.2 |
|
CARBETAMIDE |
16118-49-3 |
95 |
Herbicīdi, kuru pamatā ir dinitroanilīna atvasinājumi |
H5 |
|
|
|
|
|
H5.1 |
DINITROANILĪNA HERBICĪDI |
BENFLURALIN |
1861-40-1 |
285 |
|
H5.1 |
|
BUTRALIN |
33629-47-9 |
504 |
|
H5.1 |
|
ETHALFLURALIN |
55283-68-6 |
516 |
|
H5.1 |
|
ORYZALIN |
19044-88-3 |
537 |
|
H5.1 |
|
PENDIMETHALIN |
40487-42-1 |
357 |
|
H5.1 |
|
TRIFLURALIN |
2582-09-8 |
183 |
Herbicīdi, kuru pamatā ir urīnvielas, uracila vai sulfanilurīnvielas atvasinājumi |
H6 |
|
|
|
|
|
H6.1 |
SULFANILURĪNVIELAS HERBICĪDI |
AMIDOSULFURON |
120923-37-7 |
515 |
|
H6.1 |
|
AZIMSULFURON |
120162-55-2 |
584 |
|
H6.1 |
|
BENSULFURON |
99283-01-9 |
502 |
|
H6.1 |
|
CHLORSULFURON |
64902-72-3 |
391 |
|
H6.1 |
|
CINOSULFURON |
94593-91-6 |
507 |
|
H6.1 |
|
ETHOXYSULFURON |
126801-58-9 |
591 |
|
H6.1 |
|
FLAZASULFURON |
104040-78-0 |
595 |
|
H6.1 |
|
FLUPYRSULFURON |
150315-10-9 |
577 |
|
H6.1 |
|
FORAMSULFURON |
173159-57-4 |
659 |
|
H6.1 |
|
IMAZOSULFURON |
122548-33-8 |
590 |
|
H6.1 |
|
IODOSULFURON |
185119-76-0 |
634 |
|
H6.1 |
|
MESOSULFURON |
400852-66-6 |
663 |
|
H6.1 |
|
METSULFURON |
74223-64-6 |
441 |
|
H6.1 |
|
NICOSULFURON |
111991-09-4 |
709 |
|
H6.1 |
|
OXASULFURON |
144651-06-9 |
626 |
|
H6.1 |
|
PRIMISULFURON |
113036-87-6 |
712 |
|
H6.1 |
|
PROSULFURON |
94125-34-5 |
579 |
|
H6.1 |
|
RIMSULFURON |
122931-48-0 |
716 |
|
H6.1 |
|
SULFOSULFURON |
141776-32-1 |
601 |
|
H6.1 |
|
THIFENSULFURON |
79277-67-1 |
452 |
|
H6.1 |
|
TRIASULFURON |
82097-50-5 |
480 |
|
H6.1 |
|
TRIBENURON |
106040-48-6 |
546 |
|
H6.1 |
|
TRIFLUSULFURON |
135990-29-3 |
731 |
|
H6.1 |
|
TRITOSULFURON |
142469-14-5 |
735 |
|
H6.2 |
URACILA HERBICĪDI |
LENACIL |
2164-08-1 |
163 |
|
H6.3 |
URĪNVIELAS HERBICĪDI |
CHLORTOLURON |
15545-48-9 |
217 |
|
H6.3 |
|
DIURON |
330-54-1 |
100 |
|
H6.3 |
|
FLUOMETURON |
2164-17-2 |
159 |
|
H6.3 |
|
ISOPROTURON |
34123-59-6 |
336 |
|
H6.3 |
|
LINURON |
330-55-2 |
76 |
|
H6.3 |
|
METHABENZTHIAZURON |
18691-97-9 |
201 |
|
H6.3 |
|
METOBROMURON |
3060-89-7 |
168 |
|
H6.3 |
|
METOXURON |
19937-59-8 |
219 |
Citi herbicīdi |
H7 |
|
|
|
|
|
H7.1 |
ARILOKSIFENOKSI- PROPIONA HERBICĪDI |
CLODINAFOP |
114420-56-3 |
683 |
|
H7.1 |
|
CYHALOFOP |
122008-85-9 |
596 |
|
H7.1 |
|
DICLOFOP |
40843-25-2 |
358 |
|
H7.1 |
|
FENOXAPROP-P |
113158-40-0 |
484 |
|
H7.1 |
|
FLUAZIFOP-P-BUTYL |
79241-46-6 |
395 |
|
H7.1 |
|
HALOXYFOP |
69806-34-4 |
438 |
|
H7.1 |
|
HALOXYFOP-R |
72619-32-0 |
526 |
|
H7.1 |
|
PROPAQUIZAFOP |
111479-05-1 |
713 |
|
H7.1 |
|
QUIZALOFOP |
76578-12-6 |
429 |
|
H7.1 |
|
QUIZALOFOP-P |
94051-08-8 |
641 |
|
H7.2 |
BENZOFURĀNA HERBICĪDI |
ETHOFUMESATE |
26225-79-6 |
233 |
|
H7.3 |
BENZOSKĀBES HERBICĪDI |
CHLORTHAL |
2136-79-0 |
328 |
|
H7.3 |
|
DICAMBA |
1918-00-9 |
85 |
|
H7.4 |
BIPIRIDĪLIJA HERBICĪDI |
DIQUAT |
85-00-7 |
55 |
|
H7.4 |
|
PARAQUAT |
4685-14-7 |
56 |
|
H7.5 |
CIKLOHEKSĀNDIONA HERBICĪDI |
CLETHODIM |
99129-21-2 |
508 |
|
H7.5 |
|
CYCLOXYDIM |
101205-02-1 |
510 |
|
H7.5 |
|
TEPRALOXYDIM |
149979-41-9 |
608 |
|
H7.5 |
|
TRALKOXYDIM |
87820-88-0 |
544 |
|
H7.6 |
DIAZĪNA HERBICĪDI |
PYRIDATE |
55512-33-9 |
447 |
|
H7.7 |
DIKARBOKSIMĪDA HERBICĪDI |
CINIDON-ETHYL |
142891-20-1 |
598 |
|
H7.7 |
|
FLUMIOXAZIN |
103361-09-7 |
578 |
|
H7.8 |
DIFENILĒTERA HERBICĪDI |
ACLONIFEN |
74070-46-5 |
498 |
|
H7.8 |
|
BIFENOX |
42576-02-3 |
413 |
|
H7.8 |
|
NITROFEN |
1836-75-5 |
170 |
|
H7.8 |
|
OXYFLUORFEN |
42874-03-3 |
538 |
|
H7.9 |
IMIDAZOLINONA HERBICĪDI |
IMAZAMETHABENZ |
100728-84-5 |
529 |
|
H7.9 |
|
IMAZAMOX |
114311-32-9 |
619 |
|
H7.9 |
|
IMAZETHAPYR |
81335-77-5 |
700 |
|
H7.10 |
NEORGANISKIE HERBICĪDI |
AMMONIUM SULFAMATE |
7773-06-0 |
679 |
|
H7.10 |
|
CHLORATES |
7775-09-9 |
7 |
|
H7.11 |
ISOKSAZOLA HERBICĪDI |
ISOXAFLUTOLE |
141112-29-0 |
575 |
|
H7.12 |
MORFAKTĪNA HERBICĪDI |
FLURENOL |
467-69-6 |
304 |
|
H7.13 |
NITRILA HERBICĪDI |
BROMOXYNIL |
1689-84-5 |
87 |
|
H7.13 |
|
DICHLOBENIL |
1194-65-6 |
73 |
|
H7.13 |
|
IOXYNIL |
1689-83-4 |
86 |
|
H7.14 |
FOSFORORGANISKIE HERBICĪDI |
GLUFOSINATE |
51276-47-2 |
437 |
|
H7.14 |
|
GLYPHOSATE |
1071-83-6 |
284 |
|
H7.15 |
FENILPIRAZOLA HERBICĪDI |
PYRAFLUFEN |
129630-19-9 |
605 |
|
H7.16 |
PIRIDAZINONA HERBICĪDI |
CHLORIDAZON |
1698-60-8 |
111 |
|
H7.16 |
|
FLURTAMONE |
96525-23-4 |
569 |
|
H7.17 |
PIRIDĪNKARBOKSAMĪDA HERBICĪDI |
PICOLINAFEN |
137641-05-5 |
639 |
|
H7.18 |
PIRIDĪNKARBONSKĀBES HERBICĪDI |
CLOPYRALID |
1702-17-6 |
455 |
|
H7.18 |
|
PICLORAM |
1918-02-1 |
174 |
|
H7.19 |
PIRIDILOKSIETIĶSKĀBES HERBICĪDI |
FLUROXYPYR |
69377-81-7 |
431 |
|
H7.19 |
|
TRICLOPYR |
55335-06-3 |
376 |
|
H7.20 |
HINOLĪNA HERBICĪDI |
QUINCLORAC |
84087-01-4 |
493 |
|
H7.20 |
|
QUINMERAC |
90717-03-6 |
563 |
|
H7.21 |
TIADIAZĪNA HERBICĪDI |
BENTAZONE |
25057-89-0 |
366 |
|
H7.22 |
TIOKARBAMĀTA HERBICĪDI |
EPTC |
759-94-4 |
155 |
|
H7.22 |
|
MOLINATE |
2212-67-1 |
235 |
|
H7.22 |
|
PROSULFOCARB |
52888-80-9 |
539 |
|
H7.22 |
|
THIOBENCARB |
28249-77-6 |
388 |
|
H7.22 |
|
TRI-ALLATE |
2303-17-5 |
97 |
|
H7.23 |
TRIAZOLA HERBICĪDI |
AMITROL |
61-82-5 |
90 |
|
H7.24 |
TRIAZOLINONA HERBICĪDI |
CARFENTRAZONE |
128639-02-1 |
587 |
|
H7.25 |
TRIAZOLONA HERBICĪDI |
PROPOXYCARBAZONE |
145026-81-9 |
655 |
|
H7.26 |
TRIKETONA HERBICĪDI |
MESOTRIONE |
104206-82-8 |
625 |
|
H7.26 |
|
SULCOTRIONE |
99105-77-8 |
723 |
|
H7.27 |
NEKLASIFICĒTI HERBICĪDI |
CLOMAZONE |
81777-89-1 |
509 |
|
H7.27 |
|
FLUROCHLORIDONE |
61213-25-0 |
430 |
|
H7.27 |
|
QUINOCLAMINE |
2797-51-5 |
648 |
|
H7.27 |
|
METHAZOLE |
20354-26-1 |
369 |
|
H7.27 |
|
OXADIARGYL |
39807-15-3 |
604 |
|
H7.27 |
|
OXADIAZON |
19666-30-9 |
213 |
|
H7.27 |
|
CITI HERBICĪDI, ZĀLES UN SŪNAS IZNĪCINĀTĀJI |
|
|
Insekticīdi un akaricīdi |
I0 |
|
|
|
|
Insekticīdi, kuru pamatā ir piretroīdi |
I1 |
|
|
|
|
|
I1.1 |
PIRETROĪDU INSEKTICĪDI |
ACRINATHRIN |
101007-06-1 |
678 |
|
I1.1 |
|
ALPHA-CYPERMETHRIN |
67375-30-8 |
454 |
|
I1.1 |
|
BETA-CYFLUTHRIN |
68359-37-5 |
482 |
|
I1.1 |
|
BETA-CYPERMETHRIN |
65731-84-2 |
632 |
|
I1.1 |
|
BIFENTHRIN |
82657-04-3 |
415 |
|
I1.1 |
|
CYFLUTHRIN |
68359-37-5 |
385 |
|
I1.1 |
|
CYPERMETHRIN |
52315-07-8 |
332 |
|
I1.1 |
|
DELTAMETHRIN |
52918-63-5 |
333 |
|
I1.1 |
|
ESFENVALERATE |
66230-04-4 |
481 |
|
I1.1 |
|
ETOFENPROX |
80844-07-1 |
471 |
|
I1.1 |
|
GAMMA-CYHALOTHRIN |
76703-62-3 |
768 |
|
I1.1 |
|
LAMBDA-CYHALOTHRIN |
91465-08-6 |
463 |
|
I1.1 |
|
TAU-FLUVALINATE |
102851-06-9 |
432 |
|
I1.1 |
|
TEFLUTHRIN |
79538-32-2 |
451 |
|
I1.1 |
|
ZETA-CYPERMETHRIN |
52315-07-8 |
733 |
Insekticīdi, kuru pamatā ir hlorēti ogļūdeņraži |
I2 |
|
|
|
|
|
I2.1 |
HLORORGANISKIE INSEKTICĪDI |
DICOFOL |
115-32-2 |
123 |
|
I2.1 |
|
TETRASUL |
2227-13-6 |
114 |
Insekticīdi, kuru pamatā ir karbamāti un oksīma-karbamāts |
I3 |
|
|
|
|
|
I3.1 |
OKSĪMA-KARBAMĀTA INSEKTICĪDI |
METHOMYL |
16752-77-5 |
264 |
|
I3.1 |
|
OXAMYL |
23135-22-0 |
342 |
|
I3.2 |
KARBAMĀTA INSEKTICĪDI |
BENFURACARB |
82560-54-1 |
501 |
|
I3.2 |
|
CARBARYL |
63-25-2 |
26 |
|
I3.2 |
|
CARBOFURAN |
1563-66-2 |
276 |
|
I3.2 |
|
CARBOSULFAN |
55285-14-8 |
417 |
|
I3.2 |
|
FENOXYCARB |
79127-80-3 |
425 |
|
I3.2 |
|
FORMETANATE |
22259-30-9 |
697 |
|
I3.2 |
|
METHIOCARB |
2032-65-7 |
165 |
|
I3.2 |
|
PIRIMICARB |
23103-98-2 |
231 |
Insekticīdi, kuru pamatā ir organofosfāti |
I4 |
|
|
|
|
|
I4.1 |
FOSFORORGANISKIE INSEKTICĪDI |
AZINPHOS-METHYL |
86-50-0 |
37 |
|
I4.1 |
|
CADUSAFOS |
95465-99-9 |
682 |
|
I4.1 |
|
CHLORPYRIFOS |
2921-88-2 |
221 |
|
I4.1 |
|
CHLORPYRIFOS-METHYL |
5589-13-0 |
486 |
|
I4.1 |
|
COUMAPHOS |
56-72-4 |
121 |
|
I4.1 |
|
DIAZINON |
333-41-5 |
15 |
|
I4.1 |
|
DICHLORVOS |
62-73-7 |
11 |
|
I4.1 |
|
DIMETHOATE |
60-51-5 |
59 |
|
I4.1 |
|
ETHOPROPHOS |
13194-48-4 |
218 |
|
I4.1 |
|
FENAMIPHOS |
22224-92-6 |
692 |
|
I4.1 |
|
FENITROTHION |
122-14-5 |
35 |
|
I4.1 |
|
FOSTHIAZATE |
98886-44-3 |
585 |
|
I4.1 |
|
ISOFENPHOS |
25311-71-1 |
412 |
|
I4.1 |
|
MALATHION |
121-75-5 |
12 |
|
I4.1 |
|
METHAMIDOPHOS |
10265-92-6 |
355 |
|
I4.1 |
|
NALED |
300-76-5 |
195 |
|
I4.1 |
|
OXYDEMETON-METHYL |
301-12-2 |
171 |
|
I4.1 |
|
PHOSALONE |
2310-17-0 |
109 |
|
I4.1 |
|
PHOSMET |
732-11-6 |
318 |
|
I4.1 |
|
PHOXIM |
14816-18-3 |
364 |
|
I4.1 |
|
PIRIMIPHOS-METHYL |
29232-93-7 |
239 |
|
I4.1 |
|
TRICHLORFON |
52-68-6 |
68 |
Insekticīdi, kuru pamatā ir bioloģiski un botāniski produkti |
I5 |
|
|
|
|
|
I5.1 |
BIOLOĢISKI INSEKTICĪDI |
AZADIRACHTIN |
11141-17-6 |
627 |
|
I5.1 |
|
NICOTINE |
54-11-5 |
8 |
|
I5.1 |
|
PYRETHRINS |
8003-34-7 |
32 |
|
I5.1 |
|
ROTENONE |
83-79-4 |
671 |
Citi insekticīdi |
I6 |
|
|
|
|
|
I6.1 |
ANTIBIOTISKIE INSEKTICĪDI |
ABAMECTIN |
71751-41-2 |
495 |
|
I6.1 |
|
MILBEMECTIN |
51596-10-2 51596-11-3 |
660 |
|
I6.1 |
|
SPINOSAD |
168316-95-8 |
636 |
|
I6.3 |
BENZOILURĪNVIELAS INSEKTICĪDI |
DIFLUBENZURON |
35367-38-5 |
339 |
|
I6.3 |
|
FLUFENOXURON |
101463-69-8 |
470 |
|
I6.3 |
|
HEXAFLUMURON |
86479-06-3 |
698 |
|
I6.3 |
|
LUFENURON |
103055-07-8 |
704 |
|
I6.3 |
|
NOVALURON |
116714-46-6 |
672 |
|
I6.3 |
|
TEFLUBENZURON |
83121-18-0 |
450 |
|
I6.3 |
|
TRIFLUMURON |
64628-44-0 |
548 |
|
I6.4 |
KARBAZĀTA INSEKTICĪDI |
BIFENAZATE |
149877-41-8 |
736 |
|
I6.5 |
DIAZILHIDRAZĪNA INSEKTICĪDI |
METHOXYFENOZIDE |
161050-58-4 |
656 |
|
I6.5 |
|
TEBUFENOZIDE |
112410-23-8 |
724 |
|
I6.6 |
INSEKTU AUGŠANAS REGULATORI |
BUPROFEZIN |
69327-76-0 |
681 |
|
I6.6 |
|
CYROMAZINE |
66215-27-8 |
420 |
|
I6.6 |
|
HEXYTHIAZOX |
78587-05-0 |
439 |
|
I6.7 |
INSEKTU FEROMONI |
(E,Z)-9-DODECENYL ACETATE |
35148-19-7 |
422 |
|
I6.8 |
NITROGUANIDĪNA INSEKTICĪDI |
CLOTHIANIDIN |
210880-92-5 |
738 |
|
I6.8 |
|
THIAMETHOXAM |
153719-23-4 |
637 |
|
I6.9 |
ALVAS ORGANISKIE INSEKTICĪDI |
AZOCYCLOTIN |
41083-11-8 |
404 |
|
I6.9 |
|
CYHEXATIN |
13121-70-5 |
289 |
|
I6.9 |
|
FENBUTATIN OXIDE |
13356-08-6 |
359 |
|
I6.10 |
OKSADIAZĪNA INSEKTICĪDI |
INDOXACARB |
173584-44-6 |
612 |
|
I6.11 |
FENILĒTERA INSEKTICĪDI |
PYRIPROXYFEN |
95737-68-1 |
715 |
|
I6.12 |
(FENIL-) PIRAZOLA INSEKTICĪDI |
FENPYROXIMATE |
134098-61-6 |
695 |
|
I6.12 |
|
FIPRONIL |
120068-37-3 |
581 |
|
I6.12 |
|
TEBUFENPYRAD |
119168-77-3 |
725 |
|
I6.13 |
PIRIDĪNA INSEKTICĪDI |
PYMETROZINE |
123312-89-0 |
593 |
|
I6.14 |
PIRIDILMETILAMĪNA INSEKTICĪDI |
ACETAMIPRID |
135410-20-7 |
649 |
|
I6.14 |
|
IMIDACLOPRID |
138261-41-3 |
582 |
|
I6.14 |
|
THIACLOPRID |
111988-49-9 |
631 |
|
I6.15 |
SULFĪTA ESTERA INSEKTICĪDI |
PROPARGITE |
2312-35-8 |
216 |
|
I6.16 |
TETRAZĪNA INSEKTICĪDI |
CLOFENTEZINE |
74115-24-5 |
418 |
|
I6.17 |
TETRONIKSKĀBES INSEKTICĪDI |
SPIRODICLOFEN |
148477-71-8 |
737 |
|
I6.18 |
(KARBAMOIL-) TRIAZOLA INSEKTICĪDI |
TRIAZAMATE |
112143-82-5 |
728 |
|
I6.19 |
URĪNVIELAS INSEKTICĪDI |
DIAFENTHIURON |
80060-09-9 |
8097 |
|
I6.20 |
NEKLASIFICĒTI INSEKTICĪDI |
ETOXAZOLE |
153233-91-1 |
623 |
|
I6.20 |
|
FENAZAQUIN |
120928-09-8 |
693 |
|
I6.20 |
|
PYRIDABEN |
96489-71-3 |
583 |
|
I6.20 |
|
CITI INSEKTICĪDI UN AKARICĪDI |
|
|
Moluskicīdi, kopā: |
M0 |
|
|
|
|
Moluskicīdi |
M1 |
|
|
|
|
|
M1.1 |
KARBAMĀTA MOLUSKICĪDS |
THIODICARB |
59669-26-0 |
543 |
|
M1.2 |
CITI MOLUSKICĪDI |
FERRIC PHOSPHATE |
10045-86-0 |
629 |
|
M1.2 |
|
METALDEHYDE |
108-62-3 |
62 |
|
M1.2 |
|
CITI MOLUSKICĪDI |
|
|
Augu augšanas regulatori, kopā: |
PGR0 |
|
|
|
|
Fizioloģiskie augu augšanas regulatori |
PGR1 |
|
|
|
|
|
PGR1.1 |
FIZIOLOĢISKIE AUGU AUGŠANAS REGULATORI |
CHLORMEQUAT |
999-81-5 |
143 |
|
PGR1.1 |
|
CYCLANILIDE |
113136-77-9 |
586 |
|
PGR1.1 |
|
DAMINOZIDE |
1596-84-5 |
330 |
|
PGR1.1 |
|
DIMETHIPIN |
55290-64-7 |
689 |
|
PGR1.1 |
|
DIPHENYLAMINE |
122-39-4 |
460 |
|
PGR1.1 |
|
ETHEPHON |
16672-87-0 |
373 |
|
PGR1.1 |
|
ETHOXYQUIN |
91-53-2 |
517 |
|
PGR1.1 |
|
FLORCHLORFENURON |
68157-60-8 |
633 |
|
PGR1.1 |
|
FLURPRIMIDOL |
56425-91-3 |
696 |
|
PGR1.1 |
|
IMAZAQUIN |
81335-37-7 |
699 |
|
PGR1.1 |
|
MALEIC HYDRAZIDE |
51542-52-0 |
310 |
|
PGR1.1 |
|
MEPIQUAT |
24307-26-4 |
440 |
|
PGR1.1 |
|
1-METHYLCYCLOPROPENE |
3100-04-7 |
767 |
|
PGR1.1 |
|
PACLOBUTRAZOL |
76738-62-0 |
445 |
|
PGR1.1 |
|
PROHEXADIONE-CALCIUM |
127277-53-6 |
567 |
|
PGR1.1 |
|
SODIUM 5-NITROGUAIACOLATE |
67233-85-6 |
718 |
|
PGR1.1 |
|
SODIUM O-NITROPHENOLATE |
824-39-5 |
720 |
|
PGR1.1 |
|
TRINEXAPAC-ETHYL |
95266-40-3 |
8349 |
Augu pretdīgšanas līdzekļi |
PGR2 |
|
|
|
|
|
PGR2.2 |
PRETDĪGŠANAS LĪDZEKĻI |
CARVONE |
99-49-0 |
602 |
|
PGR2.2 |
|
CHLORPROPHAM |
101-21-3 |
43 |
Citi augu augšanas regulatori |
PGR3 |
|
|
|
|
|
PGR3.1 |
CITI AUGU AUGŠANAS REGULATORI |
CITI AAR |
|
|
Citi augu aizsardzības līdzekļi, kopā: |
ZR0 |
|
|
|
|
Minerāleļļas |
ZR1 |
|
|
|
|
|
ZR1.1 |
MINERĀLEĻLA |
NAFTAS EĻĻAS |
64742-55-8 |
29 |
Augu eļļas |
ZR2 |
|
|
|
|
|
ZR2.1 |
AUGU EĻLA |
DARVAS EĻĻAS |
|
30 |
Augsnes sterilizācijas līdzekļi (ieskaitotnematicīdus) |
ZR3 |
|
|
|
|
|
ZR3.1 |
METILBROMĪDS |
METHYL BROMIDE |
74-83-9 |
128 |
|
ZR3.2 |
CITI AUGSNES STERILIZĀCIJAS LĪDZEKĻI |
CHLOROPICRIN |
76-06-2 |
298 |
|
ZR3.2 |
|
DAZOMET |
533-74-4 |
146 |
|
ZR3.2 |
|
1,3-DICHLOROPROPENE |
542-75-6 |
675 |
|
ZR3.2 |
|
METAM-SODIUM |
137-42-8 |
20 |
|
ZR3.2 |
|
CITI AUGSNES STERILIZĀCIJAS LĪDZEKĻI |
|
|
Rodenticīdi |
ZR4 |
|
|
|
|
|
ZR4.1 |
RODENTICĪDI |
BRODIFACOUM |
56073-10-0 |
370 |
|
ZR4.1 |
|
BROMADIOLONE |
28772-56-7 |
371 |
|
ZR4.1 |
|
CHLORALOSE |
15879-93-3 |
249 |
|
ZR4.1 |
|
CHLOROPHACINONE |
3691-35-8 |
208 |
|
ZR4.1 |
|
COUMATETRALYL |
5836-29-3 |
189 |
|
ZR4.1 |
|
DIFENACOUM |
56073-07-5 |
514 |
|
ZR4.1 |
|
DIFETHIALONE |
104653-34-1 |
549 |
|
ZR4.1 |
|
FLOCOUMAFEN |
90035-08-8 |
453 |
|
ZR4.1 |
|
WARFARIN |
81-81-2 |
70 |
|
ZR4.1 |
|
CITI RODENTICĪDI |
|
|
Visi pārējie pesticīdi |
ZR5 |
|
|
|
|
|
ZR5.1 |
DEZINFICĒJOŠIE LĪDZEKĻI |
CITI DEZINFICĒJOŠIE LĪDZEKĻI |
|
|
|
ZR5.2 |
CITI PESTICĪDI |
CITI PESTICĪDI |
|
|
(1) Britu kultūraugu audzēšanas padome (BCPC) regulāri publicē “Pesticīdu rokasgrāmatu”, pasaules mēroga krājumu par pesticīdiem, kurā iekļauti lielākās daļas ķīmisko pesticīdu vispārpieņemtie nosaukumi. Šos nosaukumus oficiāli vai provizoriski ir apstiprinājusi Starptautiskā standartizācijas organizācija (ISO).
(2) Chemical Abstracts Service reģistrācijas numuri .
(3) Starptautiskā Pesticīdu analīžu sadarbības padome.
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/124 |
Vienotās KTO regulas grozīšana attiecībā uz valstu piena kvotām *
P6_TA(2008)0092
Eiropas Parlamenta 2008. gada 12. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes regulai, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā KTO regula) attiecībā uz valstu piena kvotu (COM(2007)0802 — C6-0015/2008 — 2007/0281(CNS))
(2009/C 66 E/33)
(Apspriežu procedūra)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei (COM(2007)0802), |
— |
ņemot vērā EK līguma 37. pantu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C6-0015/2008), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu, |
— |
ņemot vērā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas ziņojumu (A6-0046/2008), |
1. |
apstiprina grozīto Komisijas priekšlikumu; |
2. |
aicina Komisiju attiecīgi grozīt tās priekšlikumu saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu; |
3. |
aicina Padomi informēt Parlamentu, ja tā ir paredzējusi nepievienoties Parlamenta apstiprinātajam tekstam; |
4. |
prasa Padomei vēlreiz ar to apspriesties, ja tā ir paredzējusi būtiski grozīt Komisijas priekšlikumu; |
5. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
(3) |
Kad piena un piena produktu tirgu kopīgas organizācijas 2003. gada reformas bija pilnībā īstenotas, Padome pieprasīja Komisijai sagatavot ziņojumu par tirgus perspektīvām, lai novērtētu papildu kvotu piešķiršanas lietderību . |
(3) |
Kad piena un piena produktu tirgu kopīgas organizācijas 2003. gada reformas bija pilnībā īstenotas, Padome pieprasīja Komisijai sagatavot ziņojumu par tirgus perspektīvām, pamatojoties uz kuru tiek pieņemts lēmums . |
(4) |
Šo ziņojumu sagatavoja un secināja, ka pašreizējā situācija Kopienas un pasaules tirgos un ka stāvoklis, kāds paredzams līdz 2014. gadam, liecina , ka kvota jāpalielina vēl par 2 %, veicinot piena ražošanu Kopienā, lai apmierinātu jauno tirgus pieprasījumu pēc piena pārstrādes produktiem. |
(4) |
Šo ziņojumu sagatavoja un secināja, ka pašreizējā situācija Kopienas un pasaules tirgos un ka stāvoklis, kāds paredzams līdz 2014. gadam, var pamatot, ka kvota papildus jāpalielina, veicinot piena ražošanu Kopienā, lai apmierinātu jauno tirgus pieprasījumu pēc piena pārstrādes produktiem. |
(4a) |
ES piena kvota netiek pilnībā izmantota; |
(4b) |
Eiropas Parlaments savā 2007. gada 25. oktobra rezolūcijā par pārtikas cenu pieaugumu (1) aicināja Komisiju nekavējoties iesniegt priekšlikumu par piena kvotu pagaidu palielināšanu, lai stabilizētu cenas iekšējā tirgū; |
(4b) |
Eiropas Parlaments lūdza Komisijai izveidot piena fonda pārstrukturēšanas programmu; |
(4d) |
Pašreizējā situācija piena izstrādājumu tirgū Eiropas Savienībā nodrošina izaugsmes iespējas tiem ražotājiem, kuri to vēlas, jo ražošanas apjomi nav pietiekami, lai apmierinātu nepārtraukti pieaugošo pieprasījumu; |
(5) |
tādēļ no 2008. gada 1. aprīļa ir lietderīgi palielināt kvotas visām dalībvalstīm atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 IX pielikumam. |
(5) |
tādēļ no 2008. gada 1. aprīļa ir lietderīgi ļaut dalībvalstīm , pamatojoties uz brīvprātības principu, palielināt kvotas par 2 % virs pašreiz noteiktā apjoma atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 1234/2007 IX pielikumam , atzīstot, ka ne visas dalībvalstis pašreiz pilnībā izmanto piešķirtās kvotas un ka dažas no tām neizmantos kvotu palielinājumu ; |
(5a) |
Piena kvotu palielināšana no 2008. gada 1. aprīļa neietekmē rezultātus, kas iegūti saskaņā ar KLP “veselības pārbaudi” veiktajā pārskatā par piena un piena izstrādājumu tirgu; |
(5b) |
Piena kvotu palielināšana nākamā 2008.–2009. kvotas gada laikā pašreiz nerada draudus Eiropas piena tirgus stabilitātei un nemazina kvotu nozīmi, stabilizējot piena tirgu un garantējot ražošanas rentabilitāti. |
(5c) |
Būtu jāveic pētījumi arī par ražotāju uzvedību, jo vairākās ES dalībvalstīs neizmantoto kvotu apjoms ir ievērojams . |
(5d) |
Jāveic plašāks zinātniskās pētniecības darbs par patērētāju uzvedību attiecībā uz piena tirgu, jo šis tirgus ļoti asi reaģē uz pārmaiņām. Komisijai nekavējoties būtu jāveic pasākumi, lai veicinātu pētniecību šajā jomā. |
(6a) |
Šajās pēdējās nedēļās tendence pasaules un vairākos Eiropas Savienības dalībvalstu tirgos liecina par apgrozījuma samazināšanos preču tirgos, kaut gan ražošanas apjoms nav pieaudzis. Tādēļ ieteicams aprēķināt vidējā termiņa ietekmi kvotu palielināšanai par 2 %. |
(6b) |
Piena ražošanai ir būtiska nozīme ieņēmumu nodrošināšanai Eiropas Savienības neizdevīgā stāvoklī esošajos reģionos, kur bieži vien nepastāv līdzvērtīgas lauksaimniecības ražošanas iespējas. Tādēļ īpaša uzmanība būtu jāpievērš šo tirgus pasākumu īpašajai ietekmei, kas saistīta ar pievienotās vērtības nodrošināšanu un reģionāli ilgtspējīgas un lauksaimniecības nozarei svarīgas piena ražošanas saglabāšanu. |
1. pants
Regulas (EK) Nr. 1234/2007 78. panta 1. punktam ir pievienota šāda rindkopa:
“Par 2008.–2009. kvotas gadu pārpalikuma nodevu paredz pienam un citiem piena produktiem, kuru pārdotais apjoms pārsniedz dalībvalsts kvotu, kā tas paredzēts II apakšiedaļā, ja pēc ES līmeņa līdzsvarošanas joprojām pastāv pārpalikums.”
Regulas (EK) Nr. 1234/2007 IX pielikuma 1. punktu aizstāj ar tekstu šīs regulas pielikumā .
No 2008. gada 1. aprīļa dalībvalstu kvotas, pamatojoties uz brīvprātības principu, palielina par 2 %. Regulas (EK) Nr. 1234/2007 IX pielikuma 1. punktu atbilstoši pielāgo.
1.a pants
Vēlākais līdz 2009. gada 1. janvārim Komisija sagatavo piena kvotu paaugstināšanas ekonomisko, sociālo un vides rezultātu novērtējumu, īpaši ņemot vērā kalnu reģionus un citu reģionus, kuros ir salīdzinoši grūti ražošanas apstākļi.
1.b pants
Vēlākais līdz 2009. gada 1. janvārim Komisija sagatavo ziņojumu par patērētāju uzvedību piena tirgū, kā arī piena ražošanas īpatnībām neizdevīgā stāvoklī esošajos reģionos.
(1) 1 Pieņemtie teksti, P6_TA(2007)0480.
Ceturtdiena, 2008. gada 13. marts
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/128 |
Vecāku cilvēku dzīves kvalitātes uzlabošana ***I
P6_TA(2008)0098
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par Kopienas piedalīšanos pētniecības un attīstības programmā, kuras mērķis ir uzlabot vecāku cilvēku dzīves kvalitāti, izmantojot jaunās informācijas un komunikāciju tehnoloģijas (IKT), un kuru īsteno vairākas dalībvalstis (COM(2007)0329 — C6-0178/2007 — 2007/0116(COD))
(2009/C 66 E/34)
(Koplēmuma procedūra, pirmais lasījums)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei (COM(2007)0329), |
— |
ņemot vērā EK līguma 251. panta 2. punktu un 169. un 172. panta 2. punktu, saskaņā ar kuriem Komisija tam iesniedz priekšlikumu (C6-0178/2007), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu, |
— |
ņemot vērā Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komitejas ziņojumu un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinumu (A6-0027/2008), |
1. |
apstiprina grozīto Komisijas priekšlikumu; |
2. |
prasa Komisijai vēlreiz iesniegt savu priekšlikumu, ja tā ir paredzējusi šo priekšlikumu būtiski grozīt vai aizstāt ar citu tekstu; |
3. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
P6_TC1-COD(2007)0116
Eiropas Parlamenta nostāja pieņemta pirmajā lasījumā 2008. gada 13. martā, lai pieņemtu Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu (EK) Nr. …/2008 par Kopienas līdzdalību pētniecības un attīstības programmā, kurā piedalās vairākas dalībvalstis un kuras mērķis ir uzlabot vecāku cilvēku dzīves kvalitāti, izmantojot jaunās informācijas un komunikāciju tehnoloģijas
(Tā kā starp Parlamentu un Padomi tika panākta vienošanās, Parlamenta pirmā lasījuma nostāja atbilst galīgajam tiesību aktam — Lēmumam (EK) Nr. …/2008.)
20.3.2009 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
CE 66/129 |
Nodokļu sistēma bezsvina benzīnam un gāzeļļai *
P6_TA(2008)0099
Eiropas Parlamenta 2008. gada 13. marta normatīvā rezolūcija par priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 2003/96/EK attiecībā uz īpaša nodokļu režīma koriģēšanu gāzeļļai, ko izmanto par degvielu komerciāliem mērķiem, un nodokļu sistēmas saskaņošanu bezsvina benzīnam un gāzeļļai, ko izmanto par degvielu (COM(2007)0052 — C6-0109/2007 — 2007/0023(CNS))
(2009/C 66 E/35)
(Apspriežu procedūra)
Eiropas Parlaments,
— |
ņemot vērā Komisijas priekšlikumu Padomei (COM(2007)0052), |
— |
ņemot vērā EK līguma 93. pantu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C6-0109/2007), |
— |
ņemot vērā Reglamenta 51. pantu, |
— |
ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu (A6-0030/2008), |
1. |
apstiprina grozīto Komisijas priekšlikumu; |
2. |
aicina Komisiju attiecīgi grozīt tās priekšlikumu saskaņā ar EK līguma 250. panta 2. punktu; |
3. |
aicina Padomi informēt Parlamentu, ja tā ir paredzējusi nepievienoties Parlamenta apstiprinātajam tekstam; |
4. |
prasa Padomei vēlreiz ar to apspriesties, ja tā ir paredzējusi būtiski grozīt Komisijas priekšlikumu; |
5. |
uzdod priekšsēdētājam nosūtīt Parlamenta nostāju Padomei un Komisijai. |
(4) |
Degviela veido lielu daļu no autopārvadājumu komercdarbības ražošanas izmaksām, un dalībvalstīs vērojamas lielas gāzeļļai piemēroto nodokļu līmeņa atšķirības. Šīs atšķirības izraisa degvielas tūrismu un konkurences izkropļojumus. Komerciālajai gāzeļļai piemērojamo nodokļu līmeņa uzlabota tuvināšana Kopienas mērogā efektīvā veidā risinātu negodīgas konkurences jautājumu, un tā rezultātā laika gaitā labāk darbotos iekšējais tirgus un samazinātos kaitējums videi. |
(4) |
Degviela veido lielu daļu no autopārvadājumu komercdarbības ražošanas izmaksām, un dalībvalstīs vērojamas lielas gāzeļļai piemēroto nodokļu līmeņa atšķirības. Šīs atšķirības var izraisīt degvielas tūrismu un konkurences izkropļojumus pierobežas apgabalos . Komerciālajai gāzeļļai piemērojamo nodokļu līmeņa uzlabota tuvināšana Kopienas mērogā efektīvā veidā risinātu negodīgas konkurences jautājumu, un tā rezultātā, iespējams, labāk darbotos iekšējais tirgus un samazinātos kaitējums videi. Tuvinot akcīzes nodokļa likmes,būtu jāņem vērā arī iespējamā inflācija un nepieciešamība stiprināt Eiropas Savienības konkurētspēju. Saskaņojot akcīzes nodokļa likmes bezsvina benzīnam un gāzeļļai, nedrīkstētu noteikt nesamērīgas prasības tām dalībvalstīm, kas īsteno stingru nodokļu politiku citās jomās un ir nopietni apņēmušās apkarot inflāciju. |
(5) |
Komisijas veiktais ietekmes novērtējums parādīja, ka vislabākais veids, kā ieviest komerciālās gāzeļļas nodokļu līmeņu uzlabotu tuvināšanu, ir paaugstināt komerciālās gāzeļļas minimālo nodokļu līmeni, ja to apvieno ar konkurences izkropļojumu, no tiem izrietošā degvielas tūrisma, kā arī kopējā degvielas patēriņa samazināšanos. Tādēļ ir piemēroti noteikt, ka no 2012. gada minimālajam gāzeļļas nodokļu līmenim vajadzētu būt vienādam ar minimālo nodokļu līmeni, ko piemēro bezsvina benzīnam, kas atspoguļo to, ka šie abi degvielas veidi ir vienlīdz kaitīgi videi. No 2014. gada minimālajam nodokļu līmenim vajadzētu būt EUR 380 par 1 000 l, kas ļautu saglabāt nemainīgu minimālo līmeni reālā izteiksmē un samazināt turpmākus konkurences izkropļojumus un kaitējumu videi. |
(5) |
Komisijas veiktais ietekmes novērtējums parādīja, ka vislabākais veids, kā ieviest komerciālās gāzeļļas nodokļu līmeņu uzlabotu tuvināšanu, ir paaugstināt komerciālās gāzeļļas minimālo nodokļu līmeni, ja to apvieno ar konkurences izkropļojumu, no tiem izrietošā degvielas tūrisma, kā arī kopējā degvielas patēriņa samazināšanos. Tādēļ ir piemēroti noteikt, ka no 2012. gada minimālajam gāzeļļas nodokļu līmenim vajadzētu būt vienādam ar minimālo nodokļu līmeni, ko piemēro bezsvina benzīnam, kas atspoguļo to, ka šie abi degvielas veidi ir vienlīdz kaitīgi videi. No 2015 . gada minimālajam nodokļu līmenim vajadzētu būt EUR 359 par 1 000 l, kas ļautu saglabāt nemainīgu minimālo līmeni reālā izteiksmē un samazināt turpmākus konkurences izkropļojumus un kaitējumu videi. |
(6) |
Vides skatījumā šajā posmā šķiet piemēroti noteikt vienādus minimālos nodokļu līmeņus bezsvina benzīnam un gāzeļļai. Nav pamatotu iemeslu noteikt nekomerciālās gāzeļļas un bezsvina benzīna valsts nodokļu līmeņus zem valsts nodokļu līmeņa, kas piemērojams komerciālajai gāzeļļai. Dalībvalstīm, kuras atdala par motordegvielu izmantojamās gāzeļļas komerciālu un nekomerciālu izmantošanu, tādēļ būtu jāpaskaidro, ka valsts nodokļu līmenis par motordegvielu izmantojamai nekomerciālajai gāzeļļai nevar būt mazāks par valsts nodokļu līmeni, ko dalībvalstis piemēro komerciālajai gāzeļļai. Tam pašam būtu jāattiecas uz sakarību starp bezsvina benzīnu un komerciālo gāzeļļu, ko izmanto par degvielu. |
(6) |
Vides skatījumā šajā posmā šķiet piemēroti noteikt vienādus minimālos nodokļu līmeņus bezsvina benzīnam un gāzeļļai. Nav pamatotu iemeslu noteikt nekomerciālās gāzeļļas un bezsvina benzīna valsts nodokļu līmeņus zem valsts nodokļu līmeņa, kas piemērojams komerciālajai gāzeļļai. Dalībvalstīm, kuras atdala par motordegvielu izmantojamās gāzeļļas komerciālu un nekomerciālu izmantošanu, tādēļ būtu jāpaskaidro, ka valsts nodokļu līmenis par motordegvielu izmantojamai nekomerciālajai gāzeļļai nevar būt mazāks par valsts nodokļu līmeni, ko dalībvalstis piemēro komerciālajai gāzeļļai , tomēr tā, lai tas neatstātu negatīvu ietekmi uz nekomerciālās gāzeļļas lietotājiem . Tam pašam būtu jāattiecas uz sakarību starp bezsvina benzīnu un komerciālo gāzeļļu, ko izmanto par degvielu. |
(6a) |
Dalībvalstīm, kuras gūst labumu no pārejas laika piemērošanas, diemžēl ir tendence neveikt pasākumus, kas nodrošinātu atbilstību minimālā akcīzes nodokļa standartiem, pretēji saistībām, ko attiecīgās valstis ir uzņēmušās. Tāpēc pārejas laika automātiska pagarināšana nekādā gadījumā nav pieņemama. Komisijai 2010. gadā ir jāsniedz ziņojums par to, cik lielā mērā savus pienākumus ir izpildījušas tās dalībvalstis, kurās pārejas laiks tuvojas noslēgumam. |
(6b) |
Lai nodrošinātu Direktīvas 2003/96/EK un kopējās transporta politikas konsekvenci un lai izvairītos no iespējamiem konkurences kropļojumiem autopārvadājumu tirgū, būtu jāgroza jēdziena “par motordegvielu izmantojama gāzeļļa” definīcija. Komerciālas izmantošanas definīcija attiecas uz kravu autopārvadājumiem ar transportlīdzekļiem, kuru maksimāli pieļaujamā pilnā masa ir vismaz 3,5 tonnas. |
(7) |
Noteiktām dalībvalstīm ir piešķirts pārejas laiks, lai vienmērīgi pielāgotos Direktīvā 2003/96/EK noteiktajiem nodokļu līmeņiem. Līdzīgu iemeslu dēļ šo pārejas laiku jāpapildina, ņemot vērā šo direktīvu. |
(7) |
Noteiktām dalībvalstīm ir piešķirts pārejas laiks, lai vienmērīgi pielāgotos Direktīvā 2003/96/EK noteiktajiem nodokļu līmeņiem. Dažām dalībvalstīm šo pārejas laiku būtu jāpapildina, ņemot vērā šo direktīvu. |
(10) |
Jāpagarina iespēja dalībvalstīm komerciāliem mērķiem izmantojamai gāzeļļai noteikt samazinātu nodokļu likmi zem valsts nodokļu līmeņa, kas bija spēkā 2003. gada 1. janvārī, ieviešot vai piemērojot ceļu lietotāju maksu sistēmu, rezultātā iegūstot apmēram līdzvērtīgu nodokļu slogu. Šajā nolūkā un, ņemot vērā pieredzi, ir lietderīgi ilgāk nesaglabāt spēkā prasību, ka par motordegvielu izmantojamās gāzeļļas valsts nodokļu līmenim, kas bija spēkā 2003. gada 1. janvārī, jābūt vismaz divreiz lielākam par minimālo nodokļu līmeni, kas piemērojams 2004. gada 1. janvārī. |
(10) |
Būtu jāpagarina iespēja dalībvalstīm komerciāliem mērķiem izmantojamai gāzeļļai noteikt samazinātu nodokļu likmi, ieviešot vai piemērojot ceļu lietotāju maksu sistēmu, rezultātā iegūstot apmēram līdzvērtīgu nodokļu slogu. Dalībvalstīm būtu jādod arī iespēja veicināt tādas degvielas lietošanu, kura nav iegūta no naftas vai kurai ir mazāks oglekļa emisiju apjoms, šajā nolūkā piemērojot gan nodokļu atvieglojumus, gan shēmas, ar kurām varētu garantēt noteiktu šādas degvielas izmatošanas līmeni. Šajā nolūkā un, ņemot vērā pieredzi, ir lietderīgi ilgāk nesaglabāt spēkā prasību, ka par motordegvielu izmantojamās gāzeļļas valsts nodokļu līmenim, kas bija spēkā 2003. gada 1. janvārī, jābūt vismaz divreiz lielākam par minimālo nodokļu līmeni, kas piemērojams 2004. gada 1. janvārī. |
(10a) |
Ņemot vērā subsidiaritātes principu, būtu jāmudina dalībvalstis, kas gūst papildu ieņēmumus no šīs direktīvas īstenošanas, šādi iegūtos līdzekļus atkārtoti ieguldīt galvenokārt infrastruktūrā, biodegvielas veidos un jaunos ar vidi saistītos pasākumos, kuru mērķis ir CO2 emisiju samazināšana. |
1. No 2004. gada 1. janvāra, 2010. gada 1. janvāra, 2012. gada 1. janvāra un 2014. gada 1. janvāra minimālais nodokļu līmenis motordegvielai tiek noteikts tā, kā norādīts I pielikuma A tabulā.
1. No 2004. gada 1. janvāra, 2010. gada 1. janvāra, 2012. gada 1. janvāra un 2015 . gada 1. janvāra minimālais nodokļu līmenis motordegvielai tiek noteikts tā, kā norādīts I pielikuma A tabulā.
2. Dalībvalstis var diferencēt par degvielu izmantojamās gāzeļļas komerciālu un nekomerciālu izmantošanu, ja tiek ievēroti Kopienas minimālie līmeņi un par degvielu izmantojamās komerciālās gāzeļļas likme nav zemāka par valsts nodokļu līmeni, kas ir spēkā 2003. gada 1. janvārī .
2. Dalībvalstis var diferencēt par degvielu izmantojamās gāzeļļas komerciālu un nekomerciālu izmantošanu, ja tiek ievēroti Kopienas minimālie līmeņi.
(aa) |
šā panta 3. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
|
4. Dalībvalstis, kuras piemēro vai ievieš ceļu lietotāju maksas sistēmu transportlīdzekļiem, kuros izmanto komerciālo gāzeļļu, kā definēts 3. punktā, šādai gāzeļļai var piemērot samazinātu nodokļu likmi, kas ir zemāka par 2003. gada 1. janvārī spēkā esošo valsts nodokļu likmi, kamēr vispārējais nodokļu slogs ir kopumā līdzvērtīgs un ja tiek ievēroti Kopienas minimālie līmeņi, ko piemēro gāzeļļai .
4. Dalībvalstis var piemērot vai ieviest ceļu lietotāju maksas sistēmu transportlīdzekļiem, kuros izmanto komerciālo gāzeļļu, kā definēts 3. punktā, ja tiek ievēroti Kopienas minimālie līmeņi, ko piemēro gāzeļļai.
Komisija izstrādā vispārējus noteikumus attiecībā uz pirmajā daļā minētajiem mehānismiem saskaņā ar 27. panta 2. punktā minēto kārtību.
Ne vēlāk kā … (1) Komisija izstrādā vispārējus noteikumus attiecībā uz pirmajā daļā minētajiem mehānismiem saskaņā ar 27. panta 2. punktā minēto kārtību.
(2) |
Direktīvas 18. pantu groza šādi: |
(2) |
Direktīvas 18. pantu groza šādi: |
(a) |
panta 3. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu: |
(a) |
šī panta 3. punkta pirmo teikumu svītro . |
“Spānijas Karaliste var piemērot pārejas laiku līdz 2007. gada 1. janvārim, lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni par degvielu izmantojamai gāzeļļai jaunajam minimālajam līmenim EUR 302, līdz 2012. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, līdz 2014. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2016. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380.”
b) |
panta 4. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu : |
(b) |
šī panta 4. punkta pirmo teikumu svītro . |
“Austrijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2007. gada 1. janvārim, lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni par degvielu izmantojamai gāzeļļai jaunajam minimālajam līmenim EUR 302, līdz 2012. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, līdz 2014. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2016. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380.”
c) |
panta 5. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu : |
(c) |
šī panta 5. punkta pirmo teikumu svītro . |
“Beļģijas Karaliste var piemērot pārejas laiku līdz 2007. gada 1. janvārim, lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni par degvielu izmantojamai gāzeļļai jaunajam minimālajam līmenim EUR 302, līdz 2012. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, līdz 2014. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2016. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380.”
d) |
panta 6. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu : |
(d) |
šī panta 6. punkta pirmo teikumu svītro . |
“Luksemburgas Lielhercogiste var piemērot pārejas laiku līdz 2009. gada 1. janvārim, lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni par degvielu izmantojamai gāzeļļai jaunajam minimālajam līmenim EUR 302, līdz 2012. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, līdz 2014. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2016. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380.”
(e) |
panta 7. punkta otrās daļas pirmo teikumu aizstāj ar šādu : |
(e) |
šī panta 7. punkta otrās daļas pirmo teikumu svītro . |
“Portugāles Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2009. gada 1. janvārim, lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni par degvielu izmantojamai gāzeļļai jaunajam minimālajam līmenim EUR 302, līdz 2012. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, līdz 2014. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2016. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380.”
(f) |
panta 8. punkta trešās daļas pirmo teikumu aizstāj ar šādu : |
(f) |
šī panta 8. punkta trešās daļas pirmo teikumu svītro . |
“Grieķijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim, lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni par degvielu izmantojamai gāzeļļai jaunajam minimālajam līmenim EUR 302, līdz 2012. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, līdz 2014. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2016. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380.”
a) |
5. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu tekstu: |
a) |
5. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu: |
Latvijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2011. gada 1. janvārim , lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni gāzeļļai un petrolejai, ko izmanto par degvielu, jaunajam minimālajam līmenim EUR 302 par 1 000 l, līdz 2013. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, un gāzeļļai, ko izmanto par degvielu, līdz 2015. gada 1. janvārim , lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2017. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380 .
“5. Latvijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2012. gada 1. janvārim , lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni gāzeļļai un petrolejai, ko izmanto par degvielu, jaunajam minimālajam līmenim EUR 302 par 1 000 l, līdz 2013. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, un gāzeļļai, ko izmanto par degvielu, un līdz 2016. gada 1. janvārim , lai sasniegtu EUR 359. Tomēr nodokļu līmenis gāzeļļai un petrolejai no 2004. gada 1. maija ir vismaz EUR 245 par 1 000 litriem un no 2008. gada 1. janvāra — vismaz EUR 274 par 1 000 litriem.”
b) |
6. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu tekstu: |
b) |
6. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu: |
Lietuvas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2011. gada 1. janvārim , lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni gāzeļļai un petrolejai, ko izmanto par degvielu, jaunajam minimālajam līmenim EUR 302 par 1 000 l, līdz 2013. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, un gāzeļļai, ko izmanto par degvielu, līdz 2015. gada 1. janvārim , lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2017. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380 .
“6. Lietuvas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2012. gada 1. janvārim , lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni gāzeļļai un petrolejai, ko izmanto par degvielu, jaunajam minimālajam līmenim EUR 302 par 1 000 l, līdz 2013. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, un gāzeļļai, ko izmanto par degvielu, un līdz 2016 gada 1. janvārim , lai sasniegtu EUR 359. Tomēr nodokļu līmenis gāzeļļai un petrolejai no 2004. gada 1. maija ir vismaz EUR 245 par 1 000 litriem un no 2008. gada 1. janvāra — vismaz EUR 274 par 1 000 litriem.”
c) |
9. panta otrās apakšpunkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu tekstu: |
c) |
9. panta otro daļu aizstāj ar šādu tekstu: |
Polijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2010. gada 1. janvārim , lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni par degvielu izmantojamai gāzeļļai jaunajam minimālajam līmenim EUR 302 par 1 000 l, līdz 2012. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 330, līdz 2014. gada 1. janvārim , lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2016. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380 .
“Polijas Republika var piemērot pārejas laiku līdz 2012. gada 1. janvārim , lai pielāgotu savu valsts nodokļu līmeni par degvielu izmantojamai gāzeļļai jaunajam minimālajam līmenim EUR 302 par 1 000 l, līdz 2013. gada 1. janvārim , lai sasniegtu EUR 330, un līdz 2016. gada 1. janvārim , lai sasniegtu EUR 359. Tomēr nodokļu līmenis gāzeļļai un petrolejai no 2004. gada 1. maija ir vismaz EUR 245 par 1 000 litriem un no 2008. gada 1. janvāra — vismaz EUR 274 par 1 000 litriem.”
Neskarot izņēmumus no 7. panta, kas noteikti Līgumā par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai, šīs dalībvalstis var piemērot papildu pārejas laiku gāzeļļai, ko izmanto par degvielu, līdz 2015. gada 1. janvārim , lai sasniegtu EUR 359, un līdz 2017. gada 1. janvārim, lai sasniegtu EUR 380.
Neskarot izņēmumus no 7. panta, kas noteikti Līgumā par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai, šīs dalībvalstis var piemērot papildu pārejas laiku gāzeļļai, ko izmanto par degvielu, un līdz 2016. gada 1. janvārim , lai sasniegtu EUR 359.
Komisijas ierosinātais teksts
|
2004. gada 1. janvāris |
2010. gada 1. janvāris |
2012. gada 1. janvāris |
2014. gada 1. janvāris |
Bezsvina benzīns (euro par 1000 l) KN kodi 2710 11 31, 2710 11 41, 2710 11 45 un 2710 11 49 |
359 |
359 |
359 |
380 |
Gāzeļļa (euro par 1000 l) KN kodi 2710 19 41 līdz 2710 19 49 |
302 |
330 |
359 |
380 |
Parlamenta izdarītie grozījumi
|
2004. gada 1. janvāris |
2010. gada 1. janvāris |
2012. gada 1. janvāris |
2015. gada 1. janvāris |
Bezsvina benzīns (euro par 1000 l) KN kodi 2710 11 31, 2710 11 41, 2710 11 45 un 2710 11 49 |
359 |
359 |
359 |
359 |
Gāzeļļa (euro par 1000 l) KN kodi 2710 19 41 līdz 2710 19 49 |
302 |
330 |
340 |
359 |
Neskarot 18. a panta 5., 6., un 9. punktā un 18. c pantā minētos laika posmus, piemēro šādus noteikumus:
— |
Līdz 2015. gada 1. janvārim akcīzes nodokļa minimālā likme bezsvina benzīnam un gāzeļļai nav zemāka par EUR 359 par 1 000 litriem. |
— |
Dalībvalstīm, kurām saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem līdz 2012. gada 1. janvārim akcīzes nodokļa likme gāzeļļai ir jāpalielina līdz EUR 340 par 1 000 litriem, līdz 2015. gada 1. janvārim ir jāpiemēro akcīzes nodokļa likme ne mazāka kā EUR 359 par 1 000 litriem. |
— |
Dalībvalstis, kurās 2008. gada 1. janvārī akcīzes nodokļa likme gāzeļļai pārsniedza EUR 400 par 1 000 litriem, nepalielina akcīzes nodokļa likmi gāzeļļai līdz 2015. gada 1. janvārim. |
— |
Dalībvalstis, kurās 2008. gada 1. janvārī akcīzes nodokļa likme bezsvina benzīnam pārsniegs EUR 500 par 1 000 litriem, šo likmi nepalielina līdz 2015. gada 1. janvārim. |
(5a) pievieno šādu 29.a pantu:
“29.a pants
Komisija ziņo par to, kā savus pienākumus ir pildījušas dalībvalstis, kurās pārejas laiks beidzas 2010. gadā.”
(1) Sešus mēnešus pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas .