22.3.2021 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 98/16 |
Apelācijas sūdzība, ko 2021. gada 27. janvārīLietuvos geležinkeliai AB iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta paplašinātā sastāvā) 2020. gada 18. novembra spriedumu lietā T-814/17 Lietuvos geležinkeliai/Komisija
(Lieta C-42/21 P)
(2021/C 98/16)
Tiesvedības valoda – angļu
Lietas dalībnieki
Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Lietuvos geležinkeliai AB (pārstāvji: W. Deselaers, K. Apel, P. Kirst, Rechtsanwälte)
Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un Orlen Lietuva AB
Prasījumi
Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi Tiesai ir šādi:
— |
pilnībā vai daļēji atcelt pārsūdzēto spriedumu, ciktāl ar to ir noraidīta apelācijas sūdzības iesniedzēja prasība atcelt Komisijas 2017. gada 2. oktobra Lēmumu C(2017) 6544 final lietā AT.39813 – Baltic Rail (Baltijas dzelzceļš) (1); |
— |
pilnībā vai daļēji atcelt lēmumu; |
— |
pakārtoti, atcelt vai vēl vairāk samazināt naudas sodu, kas ir noteikts Lietuvos geležinkeliai, un |
— |
piespriest Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kas ir saistīti ar šo tiesvedību un ar tiesvedību Vispārējā tiesā. |
Pamati un galvenie argumenti
Apelācijas sūdzības iesniedzējs savas sūdzības pamatojumam izvirza četrus pamatus.
Pirmkārt, Vispārējā tiesa esot nepareizi interpretējusi un līdz ar to nepareizi piemērojusi Tiesas judikatūru, saskaņā ar kuru dominējošā stāvoklī esošam uzņēmumam piekļuve infrastruktūrai ir jāpiešķir tikai tad, ja atteikums var izslēgt jebkādu tās personas konkurenci tirgū, kas lūdz piekļuvi tam, ja šāds atteikums nevar būt objektīvi pamatots un ja piekļuve pati par sevi noteikti ir vajadzīga minētās personas uzņēmējdarbības veikšanai.
Otrkārt, 19 kilometrus gara sliežu ceļa, kas Mažeiķus [Mažeikiai] Lietuvas ziemeļrietumos savieno ar Latvijas robežu (turpmāk tekstā – “sliežu ceļš”), nojaukšana “lielā steigā, iepriekš neiegūstot vajadzīgos līdzekļus,” nav dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana.
Treškārt, Vispārējā tiesa esot pieļāvusi tiesību kļūdu, sliežu ceļa nojaukšanu kvalificēdama par tādu, kas var ierobežot konkurenci.
Ceturtkārt, Vispārējā tiesa esot nonākusi pretrunā pati ar sevi, atsaukdamās uz apelācijas sūdzības iesniedzēja iespējamo pret konkurenci vērsto nodomu, lai noskaidrotu, vai ir jānosaka naudas sods, un lai novērtētu naudas soda apmēru, kaut gan bija konstatējusi, ka apgalvotais pārkāpums nav pamatots ar apelācijas sūdzības iesniedzēja nodomu, pret konkurenci vērstu stratēģiju vai ļaunprātību.
(1) Komisijas lēmuma kopsavilkums (2017. gada 2. oktobris) par procedūru saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 102. pantu (Lieta AT.39813 – Baltic Rail (Baltijas dzelzceļš)) (paziņots ar dokumenta numuru C(2017) 6544) (OV 2017, C 383, 7. lpp.).