10.8.2020 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 262/16 |
Apelācijas sūdzība, ko Eiropas Komisija 2020. gada 22. maijā iesniegusi par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2020. gada 12. marta spriedumu lietā T-732/16, Valencia Club de Fútbol/Eiropas Komisija
(Lieta C-211/20 P)
(2020/C 262/20)
Tiesvedības valoda – spāņu
Lietas dalībnieki
Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija
Pārējie lietas dalībnieki: Valencia Club de Fútbol, S.A.D. un Spānijas Karaliste
Prasījumi
— |
Atcelt pārsūdzēto spriedumu daļā, kurā Vispārējā tiesa ar to ir atcēlusi Komisijas Lēmumu (ES) 2017/365 (2016. gada 4. jūlijs) par valsts atbalstu SA.36387 (2013/C) (ex 2013/NN) (ex 2013/CP), ko Spānija sniegusi Valencia Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva, Hércules Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva un Elche Club de Fútbol Sociedad Anónima Deportiva (OV 2017, L 55, 12. lpp.), attiecībā uz 1. pasākumu – IVF 2009. gada 5. novembrī piešķirto valsts garantiju bankas aizdevumam Fundación Valencia, lai parakstītu Valencia CF akcijas Valencia CF kapitāla palielināšanas ietvaros; |
— |
Nodot lietu atpakaļ Eiropas Savienības Vispārējai tiesai, un |
— |
Atlikt lēmuma par tiesāšanās izdevumu pieņemšanu. |
Vienīgais izvirzītais apelācijas sūdzības pamats
Komisija ir balstījusi savu apelācijas sūdzību uz vienu vienīgu apelācijas pamatu, kurā apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi Savienības tiesību kļūdu, kļūdaini interpretējot LESD 107. panta 1. punktu, it īpaši saistībā ar nosacījuma par priekšrocības esamību pierādīšanu. Precīzāk, pārsūdzētā sprieduma 124.–138. punktā Vispārējā tiesa, pirmkārt, ir kļūdaini interpretējusi Komisijas paziņojumu par [LESD 107. un 108.] panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā (OV 2008, C 155., 10. lpp.), apvienojumā ar Komisijas paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu (OV 2008, C 14, 6. lpp.), kā arī strīdīgo lēmumu; otrkārt, Vispārējā tiesa ir pieļāvusi tiesību kļūdu saistībā ar pierādīšanas pienākumu attiecībā uz tādas priekšrocības esamību, kas izriet no individuālās garantijas, un saistībā ar Komisijas rūpības pienākumu formālajā izmeklēšanas procedūrā; un treškārt, Vispārējā tiesa ir sagrozījusi faktus.