Lieta C-550/16: Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums (Rechtbank Den Haag (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos — Direktīva 2003/86/EK — 2. panta f) punkts — Jēdziens “nepilngadīgais bez pavadības” — 10. panta 3. punkta a) apakšpunkts — Bēgļa tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos ar saviem vecākiem — Bēglis, kas savas ieceļošanas dalībvalsts teritorijā un sava patvēruma pieteikuma iesniegšanas brīdī nav sasniedzis 18 gadu vecumu, bet kas ir pilngadīgs brīdī, kad tiek pieņemts lēmums, ar kuru viņam tiek piešķirts patvērums, un kad viņš iesniedz savu pieteikumu par ģimenes atkalapvienošanos — Noteicošais datums, lai izvērtētu ieinteresētās personas “nepilngadīgā” statusu)
Tiesas (otrā palāta) 2018. gada 12. aprīļa spriedums (Rechtbank Den Haag (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – A, S/Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
(Lieta C-550/16) ( 1 )
“(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos — Direktīva 2003/86/EK — 2. panta f) punkts — Jēdziens “nepilngadīgais bez pavadības” — 10. panta 3. punkta a) apakšpunkts — Bēgļa tiesības uz ģimenes atkalapvienošanos ar saviem vecākiem — Bēglis, kas savas ieceļošanas dalībvalsts teritorijā un sava patvēruma pieteikuma iesniegšanas brīdī nav sasniedzis 18 gadu vecumu, bet kas ir pilngadīgs brīdī, kad tiek pieņemts lēmums, ar kuru viņam tiek piešķirts patvērums, un kad viņš iesniedz savu pieteikumu par ģimenes atkalapvienošanos — Noteicošais datums, lai izvērtētu ieinteresētās personas “nepilngadīgā” statusu)”
2018/C 200/11Tiesvedības valoda – holandiešuIesniedzējtiesa
Rechtbank Den Haag
Pamatlietas puses
Prasītāji: A, S
Atbildētājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie
Rezolutīvā daļa
Padomes Direktīvas 2003/86/EK (2003. gada 22. septembris) par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos 2. panta f) punkts, lasot kopsakarā ar tās 10. panta 3. punkta a) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka par “nepilngadīgo” šīs tiesību normas izpratnē ir jākvalificē trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks, kurš savas ieceļošanas dalībvalsts teritorijā un sava patvēruma pieteikuma iesniegšanas šajā valstī brīdī bija jaunāks par 18 gadiem, bet kurš patvēruma procedūras laikā sasniedz pilngadības vecumu un kuram vēlāk tiek atzīts bēgļa statuss.
( 1 ) OV C 38, 6.2.2017.