15.6.2013 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 171/20 |
Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T-496/10 Bank Mellat/Eiropas Savienības Padome 2013. gada 9. aprīlī iesniedza Eiropas Savienības Padome
(Lieta C-176/13 P)
2013/C 171/41
Tiesvedības valoda — angļu
Lietas dalībnieki
Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — S. Boelaert un M. Bishop)
Pārējie lietas dalībnieki: Bank Mellat, Eiropas Komisija
Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:
— |
atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2013. gada 29. janvāra spriedumu lietā T–496/10; |
— |
pieņemt galīgo spriedumu lietā un noraidīt Bank Mellat celto prasību par apstrīdētajiem pasākumiem; |
— |
piespriest Bank Mellat atlīdzināt izdevumus, kas Padomei radušies tiesvedībā pirmajā instancē un apelācijas instancē. |
Pamati un galvenie argumenti
Padome uzskata, ka Vispārējās tiesas 2013. gada 29. janvāra spriedumā lietā T-496/10 Bank Mellat/Padome ir šādas kļūdas tiesību piemērošanā:
1) |
Attiecībā uz prasības pieņemamību Vispārējā tiesa esot kļūdaini nospriedusi, ka Bank Mellat bija tiesības atsaukties uz pamattiesību aizsardzību un garantēšanu neatkarīgi no tā, vai to varētu uzskatīt par Irānas valsts veidojumu; |
2) |
Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka atsevišķi norādītie iemesli ierobežojošu pasākumu noteikšanai Bank Mellat nebija pietiekami precīzi; |
3) |
Vispārējā tiesa esot kļūdaini piemērojusi Padomes lietas materiāliem judikatūru par informācijas paziņošanu; |
4) |
Vispārējā tiesa esot kļūdaini uzskatījusi, ka norādītie iemesli ierobežojošo pasākumu noteikšanai Bank Mellat neatbilda iekļaušanas attiecīgajos tiesību aktos nosacījumiem un nebija pamatoti, jo:
|