17.4.2010 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 100/47 |
Prasība, kas celta 2010. gada 29. janvārī — Bank Melli Iran/Padome
(Lieta T-35/10)
2010/C 100/72
Tiesvedības valoda — angļu
Lietas dalībnieki
Prasītāja: Bank Melli Iran (Teherāna, Irāna) (pārstāvis — L. Defalque, advokāts)
Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome
Prasītājas prasījumi:
— |
atcelt Padomes 2009. gada 18. novembra Regulas (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu pielikuma B sadaļas 4. punktu; |
— |
piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas saistīti ar šo prasību. |
Pamati un galvenie argumenti
Šajā lietā prasītāja lūdz daļēji atcelt Padomes 2009. gada 17. novembra Regulu (EK) Nr. 1100/2009 (1), ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu (2) un atceļ Lēmumu 2008/475/EK (3), tiktāl, ciktāl prasītāja ir iekļauta fizisko un juridisko personu, vienību un organizāciju sarakstā, kuru ekonomiskie līdzekļi tiek iesaldēti saskaņā ar šo tiesību normu.
Prasītāja lūdz atcelt pielikuma B sadaļas 4. punktu tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju un izvirza šādus tiesību pamatus savu prasījumu pamatošanai.
Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka apstrīdētā regula un lēmums tika pieņemti, pārkāpjot tās tiesības uz aizstāvību un it īpaši tās tiesības uz taisnīgu lietas izskatīšanu, jo tā netika saņēmusi nekādus pierādījumus vai dokumentus, kas pamatotu Padomes apgalvojumus. Papildus tam prasītāja norāda, ka papildus apgalvojumi, kas sniegti saistībā ar 2008. gada lēmumu, ir izplūduši, neskaidri un prasītājai uz tiem nav iespējams atbildēt, jo tai tika liegtas tiesības tikt uzklausītai.
Prasītāja arī apgalvo, ka atbildētāja neizpildīja savu pienākumu norādīt pietiekamu pamatojumu.
Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka Padome nenorādīja individuālu un specifisku pamatojumu apstrīdētajiem tiesību aktiem, tādējādi pārkāpjot Regulas Nr. 423/2007 15. panta 3. punktu.
Treškārt, prasītāja apgalvo, ka atbildētāja pieļāva kļūdu, interpretējot 7. panta 2. punkta a), b) un c) apakšpunktu Regulā Nr. 423/2007, jo, pēc prasītājas domām, Padome netika izskaidrojusi, kādā veidā prasītājas vienkāršās bankas darbības pierāda tās iesaistīšanos vai tiešu saistību ar Irānas kodolattīstības darbībām.
Turklāt prasītāja apstrīd Vispārējās tiesas 2009. gada 14. oktobra sprieduma (4) tiesiskumu, kurš tika pārsūdzēts Tiesā (5) un ar kuru Vispārējā tiesa noraidīja tās prasības pieteikumu, ar kuru tika lūgts atcelt Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmumu 2008/475/EK (6). Šajā sakarā prasītāja apgalvo, ka Vispārējā tiesa pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot, ka Regula Nr. 423/2007 un Lēmums 20008/475/EK bija tiesiski pieņemti ar kvalificēto vairākumu un nevis vienbalsīgi. Prasītāja uzskata, ka, tā kā Regula Nr. 423/2007 ir juridiskais pamats regulas un lēmuma, kas tiek apstrīdēts ar šo prasības pieteikumu, pieņemšanai, iepriekš minētā argumentācija ir attiecināma uz šo prasības pieteikumu. Tādēļ prasītāja apgalvo, ka Padome pārkāpa būtisko procesuālo prasību, kas noteikta Līgumā, kas noteikta tiesību normās, kas attiecas uz tā ieviešanu, un kas noteikta Kopējās Nostājas 2007/140/KADP 7. panta 2. punktā (7).
Turklāt prasītāja apstrīd Vispārējās tiesas spriedumu tiktāl, ciktāl tajā šī tiesa konstatēja, ka Padomes rīcības brīvība, pamatojoties uz Regulas Nr. 423/2007 7. panta 2. punktu, ir autonoma, un tādēļ noraidīja Apvienoto Nāciju Drošības padomes lēmumu nozīmīgumu, tādējādi pārkāpjot samērīguma principu un tiesības uz īpašumu. Prasītāja apgalvo, ka tāda pati argumentācija attiecas uz regulu un lēmumu, kas tiek apstrīdēts šajā lietā, jo Padome netika ņēmusi vērā ANO DP lēmumus un tādējādi pārkāpa samērīguma principu un tiesības uz īpašumu.
(1) OV L 303, 31. lpp.
(2) Padomes 2007. gada 19. aprīļa Regula (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, OV L 103, 1. lpp.
(3) Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmums, ar ko īsteno 7. panta 2. punktu Regulā (EK) Nr. 423/2007 par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, OV L 163, 29. lpp.
(4) Spriedums lietā T-390/08 Bank Melli Iran/Padome, vēl nav publicēts.
(5) Spriedums lietā C-548/09 P Bank Melli Iran/Padome.
(6) OV L 163, 29. lpp.
(7) Padomes 2007. gada 27. februāra Kopējā Nostāja 2007/140/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Irānu, OV L 61, 49. lpp.