27.2.2010 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 51/41 |
Prasība, kas celta 2009. gada 23. decembrī — Toshiba/Komisija
(Lieta T-519/09)
2010/C 51/77
Tiesvedības valoda — angļu
Lietas dalībnieki
Prasītāja: Toshiba Corp. (pārstāvji — J. MacLennan, Solicitor, A. Schulz, J. Jourdan un P. Berghe, advokāti)
Atbildētāja: Eiropas Komisija
Prasītājas prasījumi:
— |
atcelt Eiropas Komisijas lēmumu par procedūru saskaņā ar EKL 81. pantu (Lisabonas līguma 101. pants) un EEZ līguma 53. pantu lietā COMP/C.39129 — Spēka transformatori, ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
— |
atcelt prasītājai uzlikto naudas sodu; |
— |
pakārtoti, ja apstrīdētais lēmums tiek pilnībā vai daļēji atstāts spēkā, — samazināt prasītājai uzliktā naudas soda apmēru; |
— |
piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus; |
— |
izdot jebkādu citu rīkojumu, kas vajadzīgs šīs tiesas sprieduma izpildei. |
Pamati un galvenie argumenti
Šajā prasības pieteikumā prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2009. gada 7. oktobra lēmumu (Lieta Nr. COMP/C.39129 — Spēka transformatori), ciktāl Komisija atzina, ka prasītāja ir pārkāpusi EKL 81. pantu un EEZL 53. pantu, piedalīdamās tirgus sadalē, apstiprinot Gentlemen’s Agreement starp Eiropas un Japānas spēka transformatoru ražotājiem par katra atbilstošo tirgu ievērošanu un atturēšanos no tirdzniecības šajos tirgos. Pakārtoti, prasītāja lūdz samazināt tai uzliktā naudas soda apmēru.
Prasības pamatojumā prasītāja izvirza četrus pamatus.
Pirmkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija nav atbilstoši pastāvošajām juridiskajām prasībām pierādījusi, ka pastāv Gentlemen’s Agreement vai arī jebkāda vienošanās vai saskaņota darbība starp Eiropas un Japānas spēka transformatoru ražotājiem un ka prasītāja tajā ir piedalījusies.
Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka Komisija nav pierādījusi jurisdikciju pār apgalvoto Gentlemen’s Agreement, pat ja quod non tas tiktu pierādīts. Tā norāda, ka ļoti lielo šķēršļu tirgus piekļuvei dēļ šāda vienošanās nevarēja radīt tūlītēju un būtisku ietekmi uz ES konkurenci vai uz tirdzniecības veidu dalībvalstu starpā.
Trešajā pamatā, kas izvirzīts pakārtoti, prasītāja apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu lēmumā par pārkāpuma un prasītājas dalības tajā ilgumu. Tā norāda, ka Komisija nav pierādījusi, ka dažu sanāksmju mērķis vai sekas bija konkurences traucēšana un ka, piedaloties tajās, prasītāja pārkāpa Eiropas konkurences tiesības.
Pakārtoti tam, ceturtajā pamatā prasītāja apgalvo, ka, nosakot naudas soda pamata apmēru, Komisija ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā un faktu vērtējumā. Vispirms tā apgalvo, ka Komisija ir pieļāvusi kļūdu, izvēlēdamās atsauces gadu prasītājas pārdoto preču vērtības aprēķinam, tādējādi atkāpjoties no metodēm, kas paredzētas Pamatnostādnēs naudas soda aprēķināšanai. Turklāt, pēc prasītājas domām, Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, neņemdama vērā ļoti lielos šķēršļus piekļuvei Eiropas tirgum, pieņemot, ka Toshiba EEZ tirgū būtu varējusi sasniegt tādu pašu daļu kā pasaules tirgū. Tāpat prasītāja apgalvo, ka Komisija kļūdaini interpretēja Pamatnostādņu naudas soda aprēķināšanai 18. punktu, lai pamatotu prasītājas EEZ pārdoto preču aplēsto vērtību, pamatojoties uz tās pārdoto preču daudzumu pasaulē, nevis ņemot vērā tikai tos tirgus, kurus esot ietekmējis apgalvotais pārkāpums. Tāpēc prasītāja uzskata, ka tai uzliktais naudas sods ir nesamērīgs.