28.8.2010 |
LV |
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis |
C 234/4 |
Tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Susanne Gassmayr/Bundesminister für Wissenschaft und Forschung
(Lieta C-194/08) (1)
(Sociālā politika - Direktīva 92/85/EEK - Pasākumu ieviešana, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti - 5. panta 3. punkts un 11. panta 1.–3. punkts - Tieša iedarbība - Strādājoša grūtniece, kurai piešķirts atvaļinājums uz grūtniecības laiku - Strādājoša grūtniece grūtniecības un dzemdību atvaļinājumā - Tiesības uz atlīdzību par dežūrām)
2010/C 234/06
Tiesvedības valoda — vācu
Iesniedzējtiesa
Verwaltungsgerichtshof
Lietas dalībnieki pamata procesā
Prasītāja: Susanne Gassmayr
Atbildētāja: Bundesminister für Wissenschaft und Forschung
Priekšmets
Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Verwaltungsgerichtshof — Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (OV L 348, 1. lpp.), 11. panta 1., 2. un 3. punkta interpretācija — Tieša iedarbība — Darbinieces tiesības laikposmā, kad pastāv nodarbinātības aizliegums grūtniecēm, un/vai grūtniecības un dzemdību atvaļinājuma laikā saņemt piemaksu par dežūru veikšanu ārpus parastajiem darba laikiem (“Journaldienstzulage”)
Rezolutīvā daļa:
1) |
Padomes 1992. gada 19. oktobra Direktīvas 92/85/EEK par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (desmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē), 11. panta 1.–3. punktam ir tieša iedarbība un ar to tiek piešķirtas tiesības privātpersonām, uz kurām tās var atsaukties attiecībā pret dalībvalsti, kura nav transponējusi šo direktīvu valsts tiesībās vai ir transponējusi to nepareizi, — tiesības, kuras jānodrošina valsts tiesām; |
2) |
Direktīvas 92/85 11. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to netiek aizliegts valsts tiesiskais regulējums, kurā ir paredzēts, ka strādājošai grūtniecei, kurai uz laiku piešķirts atvaļinājums sakarā ar grūtniecību, ir tiesības uz darba samaksu, kas atbilst vidējai algai, ko viņa saņēma atsauces laikposmā pirms grūtniecības sākuma, izņemot atlīdzību par dežūrām; |
3) |
Direktīvas 92/85 11. panta 2. un 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neaizliedz valsts tiesisko regulējumu, kurā ir paredzēts, ka darbiniecei grūtniecības un dzemdību atvaļinājumā ir tiesības uz darba samaksu, kas atbilst vidējai algai, ko viņa saņēma atsauces laikposmā pirms šī atvaļinājuma sākuma, izņemot atlīdzību par dežūrām. |