Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Lēmuma 2004/162/EK par ostu nodevām Francijas aizjūras departamentos piemērošanas termiņu /* COM/2014/0181 final - 2014/0101 (CNS) */
PASKAIDROJUMA RAKSTS 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS Līguma par Eiropas Savienības
darbību (LESD) noteikumus piemēro Savienības
tālākajiem reģioniem. Taču uz Francijas
tālākajiem reģioniem neattiecas PVN direktīvas un
tiesību aktu par akcīzes nodokļiem teritoriālās
piemērošanas joma. LESD noteikumi un jo īpaši tā
110. pants principā neatļauj Francijas tālākajos
reģionos piemērot atšķirīgus noteikumus vietējām
precēm un tām, kuru izcelsme ir Francijas valsts pamatteritorija,
citas dalībvalstis vai trešās valstis. Tomēr LESD
349. pantā (iepriekš EK līguma 299. panta 2. punkts)
ir paredzēta iespēja ieviest īpašus pasākumus par labu šiem
reģioniem, ņemot vērā pastāvīgus nelabvēlīgus
faktorus, kas ietekmē tālāko reģionu ekonomisko un
sociālo situāciju. Minētie pasākumi attiecas uz
dažādām politikas jomām, tostarp uz nodokļu politiku. Ar Padomes 2004. gada 10. februāra
Lēmumu 2004/162/EK (kas grozīts ar Padomes 2008. gada
9. jūnija Lēmumu 2008/439/EK un 2011. gada
19. jūlija Lēmumu 448/2011/ES), kurš pieņemts, pamatojoties
uz EK līguma 299. panta 2. punktu, Francijai ir atļauts
līdz 2014. gada 1. jūlijam piemērot atbrīvojumus
vai samazinājumus attiecībā uz ostu nodevu nodokli dažām
precēm, ko ražo Francijas tālākajos reģionos (izņemot
Senmartēnas kopienu). Minētā lēmuma pielikumā ir
sniegts to preču saraksts, kurām var piemērot nodokļa
atbrīvojumus vai samazinājumus. Vietējā ražojuma un
pārējām precēm piemērojamā nodokļa
starpība atkarībā no konkrētās preces nedrīkst
pārsniegt attiecīgi 10, 20 vai 30 procentpunktus. Lēmumā 2004/162/EK norādīti
iemesli, kas bijuši īpašu pasākumu pieņemšanas pamatā:
attālums, atkarība no izejvielām un enerģijas avotiem,
vajadzība veidot lielākus krājumus, mazs vietējais tirgus
apvienojumā ar mazattīstītu eksporta darbību utt. Visi šie
nelabvēlīgie faktori izraisa ražošanas izmaksu palielināšanos un
līdz ar to sadārdzina vietējā ražojuma preču
pašizmaksu, tādējādi, neīstenojot īpašos
pasākumus, šīs preces būtu mazāk
konkurētspējīgas nekā ievestās, pat ņemot
vērā izmaksas preču transportēšanai uz aizjūras
departamentiem. Tas nozīmētu, ka būtu grūtāk
saglabāt vietējo ražošanu. Līdz ar to
Lēmumā 2004/162/EK ietvertie īpašie pasākumi bija
izstrādāti tā, lai stiprinātu vietējo ražošanu,
uzlabojot tās konkurētspēju. Francijas iestādes uzskata, ka nelabvēlīgie
faktori, no kuriem cieš Francijas tālākie reģioni, joprojām
pastāv, un vairākās no 2013. gada 25. janvāra
līdz 7. jūnijam Eiropas Komisijai nosūtītās vēstulēs
tās tika lūgušas saglabāt diferencētu nodokļu
sistēmu, kas ir līdzīga pašreiz spēkā esošajai,
pēc 2014. gada 1. jūlija līdz 2020. gada
31. decembrim. To preču saraksta pārbaudei, kurām
Francijas iestādes vēlas piemērot diferencētu nodokļu
uzlikšanu, vajadzīgs ilgstošs darbs, kura saturs ir pārbaudīt
diferencētas nodokļu uzlikšanas pamatojumu un tās
proporcionalitāti attiecībā uz katru preci, pārliecinoties,
ka minētā diferencētā nodokļu uzlikšana nevar
ietekmēt Savienības tiesiskā regulējuma integritāti un
saskaņu, tostarp iekšējo tirgu un kopējo politiku. Šo darbu līdz šim vēl nav bijis iespējams
pabeigt, jo attiecīgo preču ir ļoti daudz (vairāki simti
nosaukumu) un par attiecīgo preču tirgu struktūru
jāsavāc ļoti daudz informācijas: jākonstatē
vietējās ražošanas fakts, ievērojams importa apmērs
(tostarp no Francijas pamatteritorijas, kā arī citām
dalībvalstīm), kas var nelabvēlīgi ietekmēt
vietējās ražošanas saglabāšanu, vietējās ražošanas
monopolstāvokļa vai gandrīz monopolstāvokļa
neesība, tādu ražošanas papildu izmaksu pamatojums, kuras
nelabvēlīgi ietekmē vietējās preces
salīdzinājumā ar importa precēm, jāveic pārbaude,
vai nepastāv diferencētas nodokļu uzlikšanas nesaderība ar
citām Savienības politikas jomām. Tas, ka līdz 2014. gada
1. jūlijam netiktu pieņemts nekāds priekšlikums,
varētu izraisīt juridisku vakuumu, kas liegtu piemērot
jebkādu diferencētu nodokļu uzlikšanu Francijas
tālākajos reģionos pēc 2014. gada 1. jūlija,
pat attiecībā uz tādām precēm, kurām galu
galā diferencētas nodokļu uzlikšanas saglabāšana tiktu
pamatota. Lai ļautu pabeigt pašlaik iesākto darbu
un dotu Komisijai laiku iesniegt līdzsvarotu priekšlikumu, kurā
būtu ņemtas vērā dažādās intereses, kas tiek
skartas, ir nepieciešams sešu mēnešu papildu termiņš. 2. APSPRIEŠANĀS AR
IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU
REZULTĀTI Par minētā priekšlikuma tekstu ir
notikusi apspriešanās ar Eiropas Komisijas kompetentajiem
ģenerāldirektorātiem. Eiropas Komisija nav veikusi ietekmes
novērtējumu. 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE
ASPEKTI Ierosināto pasākumu kopsavilkums Priekšlikums paredz par sešiem mēnešiem pagarināt Padomes 2004. gada 10. februāra Lēmuma 2004/162/EK spēkā esības termiņu no 2014. gada 1. jūlija līdz 2014. gada 31. decembrim. Juridiskais pamats LESD 349. pants. Subsidiaritātes princips Vienīgi Padomei ir pilnvaras, pamatojoties uz LESD 349. pantu, pieņemt īpašus pasākumus par labu tālākajiem reģioniem, pielāgojot līgumu, tostarp kopējo politikas virzienu, piemērošanu šiem reģioniem, ņemot vērā pastāvīgus nelabvēlīgus faktorus, kas ietekmē tālāko reģionu ekonomikas un sociālo situāciju. Tādējādi šajā priekšlikumā ir ievērots subsidiaritātes princips. Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. Priekšlikums paredz par sešiem mēnešiem pagarināt pašreiz piemērojamo režīmu, lai ļautu pabeigt pilnīgu analīzi par katru preci saistībā uz pieprasījumu, kura mērķis ir atļaut piemērot diferencētu nodokļu uzlikšanu nolūkā kompensēt nelabvēlīgos faktorus, kas ietekmē vietējā ražojuma preces. || Cita pagarināšana netiks atļauta, iekams tiks pabeigta minētā analīze par katru preci pēc Francijas iestāžu pieprasījuma. Juridisko instrumentu izvēle Ierosinātais instruments: Padomes lēmums. Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ. Grozāmais tiesību akts arī ir Padomes lēmums, kas pieņemts, pamatojoties uz to pašu juridisko pamatu (tolaik EK līguma 299. panta 2. punkts). 4. IETEKME UZ BUDŽETU Priekšlikums neietekmē Eiropas
Savienības budžetu. 2014/0101 (CNS) Priekšlikums PADOMES LĒMUMS, ar ko groza Lēmuma 2004/162/EK par ostu
nodevām Francijas aizjūras departamentos piemērošanas
termiņu EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME, ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 349. pantu, ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu, pēc leģislatīvā akta
projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem, ņemot vērā Eiropas Parlamenta
atzinumu[1], saskaņā ar īpašo likumdošanas
procedūru, tā kā: (1) Ar Padomes Lēmumu
2004/162/EK[2]
Francijas iestādēm ir atļauts noteikt atbrīvojumus no ostu
nodevām vai to samazinājumus attiecībā uz precēm,
kuras ražo Francijas aizjūras departamentos un kuras ir ietvertas
minētā lēmuma pielikumā. Vietējā ražojuma un
pārējām precēm piemērojamā nodokļa
starpība atkarībā no konkrētās preces nedrīkst
pārsniegt attiecīgi 10, 20 vai 30 procentpunktus. Šie
atbrīvojumi vai samazinājumi veido īpašus pasākumus, kuru
mērķis ir kompensēt Līguma 349. pantā
uzskaitītos īpašos ierobežojumus, kas pastāv tālākajos
reģionos un kas rada vietējo uzņēmumu ražošanas izmaksu
pieaugumu un pavājina to preču konkurētspēju
salīdzinājumā ar tādām pašām precēm no
Francijas pamatteritorijas, kā arī citām dalībvalstīm.
No tā izriet, ka šie atbrīvojumi no ostu nodevu nodokļa vai
tā samazinājumi attiecībā uz vietējo ražošanu
ļauj atbalstīt vietējās ražošanas izveidi, saglabāšanu
vai attīstību. Lēmums 2004/162/EK ir piemērojams līdz
2014. gada 1. jūlijam. (2) Francijas iestādes
uzskata, ka nelabvēlīgi faktori, kas ietekmē Francijas
tālākos reģionus, joprojām pastāv, un tās tika
lūgušas Eiropas Komisiju saglabāt diferencētu nodokļu
uzlikšanas sistēmu, kas ir līdzīga pašreiz spēkā
esošajai, pēc 2014. gada 1. jūlija līdz
2020. gada 31. decembrim. (3) Tomēr to preču
saraksta pārbaudei, kurām Francijas iestādes vēlas
piemērot diferencētu nodokļu uzlikšanu, vajadzīgs ilgstošs
darbs, kura saturs ir pārbaudīt diferencētas nodokļu
uzlikšanas pamatojumu un tās proporcionalitāti attiecībā uz
katru preci, pārliecinoties, ka minētā diferencētā
nodokļu uzlikšana nevar ietekmēt Savienības tiesiskā
regulējuma integritāti un saskaņu, tostarp iekšējo tirgu un
kopējo politiku. (4) Šo darbu līdz šim
vēl nav bijis iespējams pabeigt, jo ir ļoti liels daudzums
attiecīgo preču un ievācamās informācijas, kas jo
īpaši attiecas uz tādu ražošanas papildu izmaksu apmēra
noteikšanu, kuras nelabvēlīgi ietekmē vietējās preces
un attiecīgo preču tirgu struktūru. (5) Tas, ka līdz
2014. gada 1. jūlijam netiktu pieņemts nekāds
priekšlikums, varētu izraisīt juridisku vakuumu, kas liegtu
piemērot diferencētu nodokļu uzlikšanu Francijas
tālākajos reģionos pēc 2014. gada 1. jūlija. (6) Lai ļautu pabeigt
pašlaik iesākto darbu un dotu Komisijai laiku iesniegt līdzsvarotu
priekšlikumu, kurā būtu ņemtas vērā dažādās
intereses, kas tiek skartas, ir nepieciešams sešu mēnešu papildu termiņš. (7) Tāpēc
attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2004/162/EK, IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU. 1. pants Lēmuma 2004/162/EK 1. panta
1. punktā datumu "līdz 2014. gada
1. jūlijam" aizstāj ar datumu "līdz
2014. gada 31. decembrim". 2. pants Šo lēmumu
piemēro no 2014. gada 2. jūlija. 3. pants Šis lēmums
ir adresēts Francijas Republikai. Briselē, Padomes
vārdā — priekšsēdētājs [1] OV C […], […], […]. lpp. [2] Padomes 2004. gada 10. februāra
Lēmums 2004/162/EK par ostu nodevām Francijas aizjūras
departamentos un par Lēmuma 89/688/EEK spēkā esības perioda
pagarināšanu (OV L 52, 21.2.2004., 64. lpp.).