KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTEJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai par neizpaužamas zinātības un uzņēmējdarbības informācijas (komercnoslēpumu) aizsardzību pret nelikumīgu iegūšanu, izmantošanu un izpaušanu /* SWD/2013/0472 final */
KOMISIJAS DIENESTU DARBA DOKUMENTS IETEKMES NOVĒRTEJUMA KOPSAVILKUMS Pavaddokuments dokumentam Priekšlikums Eiropas Parlamenta un
Padomes Direktīvai par neizpaužamas zinātības
un uzņēmējdarbības informācijas (komercnoslēpumu)
aizsardzību pret nelikumīgu iegūšanu, izmantošanu un izpaušanu
1. Ievads un apspriešanās Komisija 2010. gada 3. martā
pieņēma stratēģiju gudrai, ilgtspējīgai un
integrējošai izaugsmei ("Eiropa 2020"), kas pieprasa
stiprināt zināšanas un inovāciju kā Savienības
ekonomikas izaugsmes virzītājspēkus. Saskaņā ar
pamatiniciatīvu "Inovācijas savienība" Komisija
apņēmās uzlabot pamatnosacījumus, lai veicinātu
inovāciju uzņēmumos, cita starpā uzlabojot
intelektuālā īpašuma tiesības. Šajā saistībā Komisija 2011. gada
24. maijā pieņēma visaptverošu stratēģiju, lai
panāktu vienmērīgi funkcionējošu iekšējo tirgu
intelektuālā īpašuma jomā. Katrs patents un katrs dizainparaugs vai preču
zīme sākumā ir noslēpums (jauna produkta laišana
apgrozībā, paredzama revolucionāra medicīna, jauna
automobiļa dzinēja prototips, u.c.). Līdz brīdim, kad var
iegūt intelektuālā īpašuma tiesības,
uzņēmumi ir neaizsargāti pret vērtīgas
pētniecības informācijas un zināšanu zādzību. Tiesību
akti komercnoslēpuma jomā mazina riskus, ar kuriem saskaras
novatoriski uzņēmumi un pētniecības iestādes,
nodrošinot juridiskus tiesiskās aizsardzības mehānismus pret
pētniecības un izstrādes rezultātu, zinātības un
citu vērtīgu datu nelikumīgu piesavināšanos. Komercnoslēpumi ir nozīmīgi
sadarbībai pētniecības jomā un atklātai inovācijai
iekšējā tirgū, kas daudziem partneriem liek dalīties ar
vērtīgu informāciju visās dalībvalstīs.
Tomēr komercnoslēpumi Savienībā nav pietiekami
aizsargāti. Piesavināšanās aizvien vairāk apdraud
novatoriskus uzņēmumus un pētniecības iestādes gan
Savienības teritorijā, gan ārpus tās, un kopīgas un
stabilas tiesiskās vides trūkums vājina to spējas
īstenot savu potenciālu kā ekonomikas izaugsmes un darbavietu
radītāju virzītājspēkiem. Ietekmes novērtējumā ir
analizēts, kādi ir šīs problēmas pamatiemesli un kā
tos varētu novērst. Komisijas dienesti ir piesaistījuši
ārējos ekspertus. Divos ārējos pētījumos ir
novērtēta tiesiskā aizsardzība, kas piešķirta
komercnoslēpumiem ES, un pārskatīta attiecīgā
ekonomikas literatūra. Saistībā ar vienu no šiem
pētījumiem apsekojumā (2012. gada apsekojums)
piedalījās 537 uzņēmumi, un Komisijas dienesti veica
sabiedrisku apspriešanos, kurā piedalījās 386 respondenti. 2. Politikas konteksts,
problēmas noteikšana un subsidiaritāte Ir pierādījumi par to, ka
uzņēmumi, neatkarīgi no to lieluma, vērtē
komercnoslēpumus vismaz tik lielā mērā kā patentus un
citus intelektuālā īpašuma tiesību veidus.
Komercnoslēpumi ir jo īpaši svarīgi MVU un jaundibinātiem
uzņēmumiem. Komercnoslēpumi ir arī svarīgi, lai
aizsargātu ar tehnoloģijām nesaistītu inovāciju.
Pakalpojumu nozare, kas veido vairāk nekā 70 % no ES IKP,
pretstatā ražošanas nozarei balstās salīdzinoši vairāk uz
komercnoslēpumiem un mazāk uz patentiem. Ņemot vērā komercnoslēpuma
ekonomisko vērtību, konkurenti var arī mēģināt to
iegūt nelikumīgi, piemēram, veicot zādzību,
neatļautu kopēšanu, pārkāpjot konfidencialitātes
prasības, u.c., un tādējādi to ļaunprātīgi
izmantot. Vairākas tendences (globalizācija, ārpakalpojumu
izmantošana, garākas piegādes ķēdes, lielāka
informācijas un sakaru tehnoloģiju izmantošana, u.c.) norāda uz
to, ka laika gaitā palielinās komercnoslēpuma nelikumīgas
piesavināšanās risks. Katrs piektais uzņēmums, kas
piedalījās apsekojumā, norādīja, ka ir saskāries
ar nelikumīgu piesavināšanos vai tās mēģinājumiem
ES pēdējos 10 gados. Neraugoties uz komercnoslēpumu
nozīmi un draudiem, kas tos ietekmē, ES tiesiskajā
regulējumā šim jautājumam pievērsts maz uzmanības. ES
līmenī nav tiesību aktu, un valsts mēroga tiesību
aktos piedāvātā aizsardzība pret nelikumīgu
piesavināšanos ir nevienmērīga. Dažas dalībvalstis savos
civiltiesību vai krimināltiesību aktos konkrēti risina
jautājumu par nelikumīgu piesavināšanos, turpretim vairums no
tām uzticas savām vispārējām deliktu
tiesībām un tiesību aktiem par negodīgu konkurenci, kā
arī dažiem krimināltiesību noteikumiem. Atšķirības valstu tiesību aktos
iekšējā tirgū rada komercnoslēpumu sadrumstalotu tiesisko
aizsardzību pret to piesavināšanos. Tas ir atainots turpmāk
tabulā, kurā salīdzināti dalībvalstu tiesību
aktos noteiktie vairāki atsevišķi svarīgi pasākumi, ko,
kā sagaidāms, šādai tiesiskajai aizsardzībai būtu
jāpiedāvā: Tiesiskās aizsardzības sadrumstalotība (atsevišķi pasākumi) Datu avots: Baker & McKenzie (2013.g.) Atsevišķi pasākumi || AT || BE || BG || CY || CZ || DE || DK || EE || EL || ES || FI || FR || HU || IE || IT || LT || LU || LV || MT || NL || PL || PT || RO || SE || SI || SK || UK Komercnoslēpuma definīcija civiltiesību aktos || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Iespēja panākt tiesas lēmumu pieņemšanu pret labticīgu trešo personu || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Tiesas lēmumi bez laika ierobežojuma || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Rīkojumu par komercnoslēpumu/no tiem izrietošo preču iznīcināšanu pieejamība || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Zaudējumu atlīdzības aprēķināšana, pamatojoties uz taisnīgu autoratlīdzību || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Spēkā esošie noteikumi par slepenības ievērošanu (civilprocess) || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Pietiekami krimināltiesību akti || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || || Piezīme: tukšs laukums norāda uz to, ka attiecīgais pasākums valsts tiesību aktos nav paredzēts –
a) aizsardzības joma: dažas dalībvalsts
definē komercnoslēpumus un piesavināšanos, bet dažām
vispār nav konkrētu noteikumu par komercnoslēpumiem; –
b) tiesiskās aizsardzības
līdzekļi: ne vienmēr ir pieejami pagaidu tiesiskās
aizsardzības līdzekļi, lai visām trešām pusēm
liktu pārtraukt ļaunprātīgi izmantot komercnoslēpumu
(piemēram, ja piesavinātais komercnoslēpums ir
godprātīgi nodots trešajai pusei, ne vienmēr ir iespējams
iegūt beztermiņa tiesas lēmumus; ne vienmēr ir pieejami
rīkojumi par izrietošo preču un piesavinātās
informācijas iznīcināšanu vai par tās atdošanu
sākotnējam komercnoslēpuma turētājam;
tradicionālie noteikumi par zaudējumu atlīdzības (faktisko
zaudējumu/zaudētās peļņas) aprēķināšanu
bieži ir nepiemēroti komercnoslēpumu piesavināšanās
gadījumiem, un alternatīvas metodes (piemēram,
autoratlīdzības summa, kas būtu maksājama saskaņā
ar licences līgumu) nav pieejamas visās dalībvalstīs; –
c) komercnoslēpumu konfidencialitātes
nodrošināšana civiltiesību procesā: valsts tiesību akti
bieži ir nepietiekami, lai nodrošinātu šādu konfidencialitāti,
kā rezultātā komercnoslēpumu var galīgi zaudēt,
ja cietušais izvēlas sākt tiesas procesu. Šis risks kavē
komercnoslēpuma piesavināšanā cietušos vērsties pēc tiesiskās
aizsardzības; un –
d) komercnoslēpuma zādzība ir noziedzīgs
nodarījums daudzās, bet ne visās dalībvalstīs, un
sankcijas var ievērojami atšķirties. Šī sadrumstalotā aizsardzība
tiesvedības izmantošanu, lai aizsargātu komercnoslēpumus pret
trešo pušu veiktu piesavināšanos pārrobežu vidē, padara par
neuzticamu instrumentu intelektuālā īpašuma aizsardzībai.
Tā arī samazina ES inovāciju veicinātājiem sniegto
aizsardzību pret precēm, kas ir izgatavotas, izmantojot zagtus
komercnoslēpumus, un pret trešo valstu izcelsmes precēm. Prakse
apstiprina, ka valsts tiesību akti komercnoslēpuma
turētājiem šķiet nepievilcīgi, jo uzņēmumi
parasti nespēj tiesā aizstāvēt savus komercnoslēpumus,
ko kāds ir piesavinājis. Tika konstatētas divas galvenās
problēmas: 1) Neoptimāli stimuli pārrobežu
novatoriskām darbībām. Ja komercnoslēpumus apdraud piesavināšanās
risks un pastāv neefektīva tiesiskā aizsardzība, ir
ietekmēti stimuli sākt novatoriskas darbības (tostarp
pārrobežu mērogā) tāpēc, ka: –
i) inovācijas sagaidāmā
vērtība ir zemāka, jo tā balstās uz
komercnoslēpumiem un lielākām izmaksām to aizsardzībai.
No vienas puses, jo lielāka iespēja, ka komercnoslēpumu
kādu dienu piesavināsies un tā īpašniekam nav cerību,
ka varētu atgūt šādas rīcības radīto
zaudējumu atlīdzību, jo mazāku peļņu tas var
gaidīt. No otras puses, jo vājāka tiesiskā aizsardzība,
jo vairāk katram novatoram ir jāiegulda savos aizsardzības
pasākumos. 2012. gada apsekojumā 35 % respondentu
norādīja uz "lielākiem izdevumiem aizsardzības
pasākumu jomā" kā tiešas sekas piesavināšanās
mēģinājumu (vai darbību) rezultātā; un –
ii) uzņēmējdarbības risks ir
lielāks, ja notiek apmaiņa ar komercnoslēpumiem. Piemēram,
saskaņā ar 2012. gada apsekojumu 40 % no ES
uzņēmumiem atturētos no dalīšanās ar
komercnoslēpumiem ar citām pusēm, jo tie baidās zaudēt
attiecīgās informācijas konfidencialitāti, ko varētu
radīt ļaunprātīga izmantošana vai neatļauta izpaušana.
2) Uz komercnoslēpumu balstītas
konkurētspējas priekšrocības ir apdraudētas (vājāka
konkurētspēja): sadrumstalota tiesiskā aizsardzība ES
negarantē salīdzināmu aizsardzības jomu un tiesiskās aizsardzības
līmeni iekšējā tirgū, tādējādi apdraudot uz
komercnoslēpumu balstītas konkurētspējas
priekšrocības, neatkarīgi no tā, vai tās ir saistītas
ar inovācijām, un apdraudot komercnoslēpuma īpašnieku
konkurētspēju. Piemēram, Eiropas ķīmiskā
rūpniecība, kas lielā mērā balstās uz procesu
inovāciju, ko nodrošina komercnoslēpumi, lēš, ka
komercnoslēpuma piesavināšanās bieži varētu samazināt
apgrozījumu līdz pat 30 %. Tas arī apdraud novatoru
spējas gūt pienācīgu peļņu no sava
komercnoslēpuma izmantošanas. Novatoriski uzņēmumi, īpaši
mazie un vidējie uzņēmumi (MVU), tiek nelabvēlīgi
ietekmēti, un sadarbība inovācijas jomā iekšējā
tirgū ir apdraudēta. Atšķirīgo aizsardzības
līmeņu dēļ daži uzņēmumi ir labākā
pozīcijā par citiem, lai saskartos ar izaicinājumu, ko rada uz
informāciju balstīta ekonomika, un lai izmantotu efektīvu
intelektuālā īpašuma infrastruktūru. Tiesiskā
regulējuma sadrumstalotība kavē novatorus izmantot visu savu
potenciālu pārrobežu mērogā iekšējā tirgū.
Tas negatīvi ietekmē ieguldījumu, darbavietas un ekonomikas
izaugsmi. Ja ES nerīkosies (pamatscenārijs),
negatīvās sekas, ko rada komercnoslēpumu
piesavināšanās gadījumi, netiks pietiekamā mērā
novērstas ar juridiskajiem līdzekļiem, kurus dalībvalstis
dara pieejamus komercnoslēpumu īpašniekiem to aizstāvībai. 3. Subsidiaritāte ES rīcību varētu balstīt
uz Līguma par ES darbību 114. pantu, jo iniciatīvas
pamatā ir apstākļu uzlabošana inovācijai un
intelektuālā īpašuma efektivitātes sekmēšana
iekšējā tirgū. Subsidiaritātes princips tiktu
ievērots, jo rīcība vienīgi dalībvalstu
līmenī nevarētu sasniegt konkrētās iniciatīvas
mērķus. ES rīcība ir īpaši nepieciešama, lai izveidotu
tiesisko regulējumu, kas varētu aizsargāt un līdz ar to
sekmēt ar inovāciju saistītu komercnoslēpumu pārrobežu
plūsmu starp pētniecības un uzņēmējdarbības
partneriem, nodrošinot, ka šādas informācijas jebkāda veida
piesavināšanās labumi tiek samazināti, ja ne pilnībā
iznīcināti. Informācijas plūsma ir ļoti būtiska
inovācijas izmantošanai ES un pētniecībai un izstrādei. 4. Mērķi Vispārējais mērķis: nodrošināt, ka Eiropas uzņēmumu un
pētniecības iestāžu konkurētspēja, kas ir
balstīta uz neizpaužamu zinātību un
uzņēmējdarbības informāciju (komercnoslēpumiem),
ir pienācīgi aizsargāta, un uzlabot apstākļus/pamatnosacījumus
inovācijas attīstībai un izmantošanai un zināšanu nodošanai
iekšējā tirgū. Konkrētais mērķis: uzlabot komercnoslēpumu tiesiskās aizsardzības pret
piesavināšanos efektivitāti iekšējā tirgū. Šis konkrētais mērķis ir
integrēts plašākā ES stratēģijā, lai
veicinātu un uzlabotu intelektuālā īpašuma
infrastruktūras efektivitāti, ņemot vērā
stratēģijas "Eiropa 2020" mērķus
attiecībā uz inovāciju (skat. "Inovācijas
Savienība"). Tas ir saskaņā ar ES un tās
dalībvalstu starptautiskajām saistībām šajā jomā
(skat. Līgumu par intelektuālā īpašuma tiesību
komercaspektiem). 5. Politikas risinājumu
salīdzinājums Risinājumu salīdzinājuma kopsavilkums || Efektivitāte* [pēc darbības mērķa] || Efektivitāte & izmaksas Politikas risinājumi || Salīdzināma aizsardzības joma || Pietiekams un salīdzināms tiesiskās aizsardzības līmenis || Konfidencialitātes ievērošana tiesvedībā || Atturēšana || Izmaksas || Efektivitāte 1. Saglabāt līdzšinējo situāciju || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 2. Informācija/ izpratne par esošajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem komercnoslēpumu piesavināšanās gadījumā || 0 || 0/+ || 0 || 0/+ || A || Z 3. Komercnoslēpumu piesavināšanās darbību prettiesiskums || ++ || + || + || + || V || V 4. Valstu civiltiesisko līdzekļu konverģence || ++ || ++ || ++ || ++ || V || A 5. Valstu civiltiesisko un krimināltiesisko līdzekļu pret komercnoslēpumu piesavināšanos konverģence || +++ || ++ || ++ || +++ || A || V * Salīdzinājums ar pamatscenāriju: ---
ļoti būtiska situācijas pasliktināšanās; --
būtiska situācijas pasliktināšanās; - neliela
pasliktināšanās; 0 nav būtisku izmaiņu; + neliels
uzlabojums; ++ būtisks uzlabojums; +++ ļoti būtisks uzlabojums. **
Risinājuma vispārējs novērtējums attiecībā
uz mērķu sasniegšanu. Z: zemas; V: vidējas; A: augstas. Atbilstīgi pirmajam risinājumam
izdevumi par aizsardzības pasākumiem saglabātos augsti un
uzņēmumiem būtu atturīga nostāja pret sadarbību
pārrobežu inovāciju tīklos. Pārmērīga
koncentrēšanās uz novēršanu arī radītu stingrākus
ierobežojumus darba ņēmējiem un mazāku darbavietu
mobilitāti. Ierobežoti stimuli veikt inovāciju kavētu darbavietu
radīšanu. MVU saskaras ar proporcionāli augstākām
izmaksām. ES ekonomika atpaliktu darbavietu radīšanas,
inovācijas un izaugsmes jomā, un patērētājiem
būtu ierobežota piekļuve novatoriskiem produktiem vai pakalpojumiem. Ar 2. risinājumu tiktu uzlabotas
radītāju vai izgudrotāju spējas risināt problēmu,
ko rada komercnoslēpuma piesavināšanās, tādējādi
radot lielāku uzticēšanos. Tomēr šis risinājums nebūtu
pilnībā efektīvs, lai sasniegtu mērķi, jo tas rada papildu
izmaksas un resursus informācijas apkopošanai, prezentēšanai un
regulārai atjaunināšanai visās valodās un regulāras
informēšanas darbības; komercnoslēpumu īpašnieki aizvien
būtu vājā pozīcijā attiecībā pret
komercnoslēpumu piesavināšanos, tiktu piemērota
nevienlīdzīga aizsardzība visā ES, un preces, kas ražotas
dalībvalstīs ar zemu aizsardzības līmeni, cirkulētu
iekšējā tirgū. Īstenojot 3., 4. un 5. risinājumu,
komercnoslēpumu aizsardzības saskaņotais tvērums
nodrošinātu vienlīdzīgu tiesisko aizsardzību un
lielāku tiesisko noteiktību. Tas: –
i) stiprinās uzņēmumu konkurētspēju,
pateicoties labākai uzņēmumu konkurētspēju
priekšrocību pārrobežu aizsardzībai, un uzlabos resursu sadali,
jo tiek plānots ieguldīt mazāk aizsardzības pasākumos,
tādējādi atbrīvojot līdzekļus
produktīvākam ieguldījumam, un –
ii) nodrošinās lielākus stimulus
(pārrobežu) novatoriskām darbībām saistībā ar
sagaidāmo komercnoslēpumu lielāku vērtību un
labāk aizsargātu zināšanu apmaiņu pārrobežu
mērogā. Šai ietekmei būtu jārada
pozitīvas sekas uz inovāciju (lielāks ieguldījums
inovācijā, pārrobežu zināšanu apmaiņa un pārnese)
un iekšējo tirgu attiecībā uz pārrobežu kreativitāti
un ar intelektuālo īpašumu saistītām darbībām.
Šī ietekme laika gaitā sniegs labumu ekonomikas izaugsmei un
patērētāju izvēlei un pieejai jauniem produktiem un
pakalpojumiem. Šie risinājumi varētu arī veicināt to, ka
(augsti) kvalificētiem darba ņēmējiem (kas rada
komercnoslēpumus vai kas var tiem piekļūt) ir vieglāk
mainīt darba devēju iekšējā tirgū vai izveidot savu
uzņēmumu. 3. risinājums tikai aicina
dalībvalstis nodrošināt efektīvus un proporcionālus
aizsardzības līdzekļus, tos neprecizējot, un
tādējādi paredzētu tikai daļu no noteikumiem, kas
vajadzīgi, lai izveidotu efektīvu tiesisko regulējumu komercnoslēpumu
aizsardzībai pret piesavināšanos. Turklāt tas nenodrošinātu
būtisku saskaņošanu attiecībā uz komercnoslēpumu
konfidencialitāti tiesvedības laikā. Potenciālajiem
prasītājiem aizvien būtu jāveic dažādi riska
novērtējumi katrā dalībvalstī. Informācijas
izmaksu samazinājums būtu ierobežots. 4. risinājumā arī būtu
ietverti 3. risinājumā iepriekš aprakstītie kopīgie
pozitīvie rezultāti, bet papildus arī saskaņoti
pasākumi, lai apturētu trešās puses no piesavinātu
komercnoslēpumu izmantošanas/lietošanas, tostarp, attiecīgā
gadījumā, importu no trešām valstīm. Tas arī
radītu lielāku noteiktību attiecībā uz
konfidencialitātes ievērošanu tiesvedības laikā, izveidojot
kopīgu tiesisko regulējumu, novēršot izmaksas un riskus, kas
saistīti ar 3. risinājuma nepietiekamu konverģenci un
trūkumiem. Labāki izpildes instrumenti un uzlabojumi zaudējumu
atlīdzināšanā, kā arī labākas garantijas par
komercnoslēpumu konfidencialitātes ievērošanu tiesvedības
laikā sniedz investoriem lielāku pārliecību,
tādējādi veicinot ieguldījumu inovācijā, īpaši
pārrobežu kontekstā, līdz ar to sekmējot iekšējā
tirgus vienmērīgu darbību. Atšķirībā no 4. risinājuma
5. risinājums turklāt ietvertu krimināltiesību
konverģenci, stiprinot noteikumu preventīvo ietekmi un nodrošinot
labāku pieeju pierādījumiem, īstenojot
tiesībaizsardzības iestāžu izmeklēšanas pilnvaras. Tomēr
5. risinājuma tvērums būtu plašāks par
krimināltiesībās paredzēto intelektuālā
īpašuma tiesību pašreizējo aizsardzības līmeni, kas
patlaban nav saskaņots ES mērogā. Turklāt, ievērojot
proporcionalitātes principu, krimināltiesībām vienmēr
jābūt pašam pēdējam līdzeklim, un jānoskaidro,
vai ierosinātās civiltiesību izmaiņas ir pietiekamas
mērķu sasniegšanai. 4. risinājums ir vēlamais
variants. Juridiskā instrumenta izvēle: tā kā nesaistošs juridiskais instruments negarantētu
pozitīvus rezultātus, šis risinājums būtu
jāīsteno ar direktīvu. 6. Vēlamā
risinājuma vispārējā ietekme Civiltiesisko līdzekļu
konverģence ļautu novatoriskiem uzņēmumiem
efektīvāk aizstāvēt savus likumīgos
komercnoslēpumus visā ES. Turklāt, ja komercnoslēpumu
īpašnieki varētu paļauties uz konfidencialitāti
tiesvedības laikā, tie būtu vairāk ieinteresēti
izmantot juridisko aizsardzību, lai iegūtu iespējamo
zaudējumu atlīdzību komercnoslēpumu
piesavināšanās gadījumā. 4. risinājumā
ierosinātā lielāka tiesiskā noteiktība un
tiesību aktu konverģence veicinātu tādu inovāciju
vērtības palielināšanu, ko uzņēmumi mēģina
aizsargāt kā komercnoslēpumus, jo piesavināšanās risks
tiktu samazināts. Šis risinājums arī pozitīvi
ietekmētu iekšējā tirgus darbību, tam būtu
jāļauj uzņēmumiem, jo īpaši MVU un pētniekiem,
labāk izmantot savas novatoriskās idejas, sadarbojoties ar
labākajiem partneriem visā ES. Šis stimuls veikt inovāciju
un darīt to efektīvāk, kā arī izmaksu, ko rada
pašreizējie pārmērīgie aizsardzības pasākumi, ietaupījumi
palīdzētu palielināt privātā sektora ieguldījumu
pētniecībā un izstrādē iekšējā tirgū. Komercnoslēpumu aizsardzības
salīdzināmais līmenis visā ES nodrošinātu, ka no trešām
valstīm ievestās preces, ja tās ir ražotas, izmantojot
piesavinātus komercnoslēpumus, varētu apturēt jebkur ES
saskaņā ar vienlīdzīgiem nosacījumiem. Tajā pašā laikā konkurencei
nevajadzētu būt ierobežotai, jo nevienam netiek piešķirtas
ekskluzīvas tiesības un visiem konkurentiem ir izvēle
neatkarīgi iegūt zināšanas, kuras aizsargā
komercnoslēpums (arī izmantojot reverso inženieriju). Tam laika
gaitā būtu pozitīvi jāietekmē ES ekonomikas
konkurētspēja un izaugsme. Ierosinātie risinājumi tieši neietekmēs
sociālo jomu makroekonomikas līmenī, piemēram, valsts
nodarbinātības līmeni. Tomēr netieši vajadzētu
būt pozitīvām sekām uz augsti kvalificēta
darbaspēka (kam ir pieeja komercnoslēpumiem) mobilitātes
sekmēšanu iekšējā tirgū un ar inovāciju saistītu
darbavietu līmeni (pateicoties lielākai novatoriskai darbībai),
tādējādi veicinot nodarbinātības ilgtspējību
ES. Ierosinātajam risinājumam
nevajadzētu tieši ietekmēt vidi. Šai iniciatīvai nav negatīvas
ietekmes uz pamattiesībām. ES darbību, kas nodrošina efektīvu
un vienlīdzīgu komercnoslēpumu aizsardzību visā ES,
atbalsta nozares ieinteresētās personas, atbildot uz sabiedrisko
apspriešanos un īpašo 2012. gada apsekojumu. Turpretim ar nozari
nesaistītās ieinteresētās personas nesaskata vajadzību
pēc iniciatīvas ES līmenī. 7. Ierosināto politikas
risinājumu uzraudzība un novērtēšana Tiks veikti trīs pasākumi: 1) transponēšanas
plāns, 2) Komisija regulāri uzraudzīs, vai transponēšanas
pasākumi ir laikus pieņemti, piemēroti un vai tie ir
atbilstīgi, un 3) politikas ietekmes novērtējums
vidējā termiņā.