KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS PARLAMENTAM UN PADOMEI 2013. gada ziņojums par Eiropas Savienības attīstības un ārējās palīdzības politiku un tās īstenošanu 2012. gadā /* COM/2013/0594 final */
KOMISIJAS ZIŅOJUMS EIROPAS
PARLAMENTAM UN PADOMEI 2013. gada ziņojums par Eiropas
Savienības attīstības un ārējās
palīdzības politiku un tās īstenošanu 2012. gadā Veidojot pasaules nākotni
atbildības un solidaritātes jomā Eiropas Savienība (ES) 2012. gadā
saņēma Nobela Miera prēmiju par ieguldījumu miera,
demokrātijas un cilvēktiesību veicināšanā Eiropā.
Attiecīgi Eiropas Komisijas (Komisija) priekšsēdētājs Žozē
Manuels Barrozu savā uzrunā Nobela Miera prēmijas pasniegšanas
ceremonijā sasaistīja šo sasniegumu ar globālo solidaritāti
un atbildību: „Kā kontinentam, kas no postažas kļuva par vienu
no pasaules spēcīgākajām ekonomikām, kurai ir
visprogresīvākās sociālās sistēmas un kas ir
pasaulē lielākais palīdzības sniedzējs, mums ir
īpaša atbildība par miljoniem cilvēku, kuri atrodas
grūtībās.” Tāpēc Eiropa ir tādu pasaules
mēroga centienu stūrakmens, kuru mērķis ir uzlabot
cilvēku dzīvi, nodrošinot attīstību. ES kopumā saglabā
pasaulē lielākās oficiālās attīstības
palīdzības sniedzējas statusu, kopā 2012. gadā
nodrošinot EUR 55,2 miljardus[1].
Turklāt 2012. gadā pirmo reizi tika ieviesta Pārmaiņu
programma[2],
palielinot ES attīstības politikas ietekmi attiecībā uz
nabadzības mazināšanu. Papildus tam tika turpināta pasaules
mēroga satvara izstrāde laikposmam pēc 2015. gada, izvirzot
ES vadošajā pozīcijā. Tāpat ES sniedza ātru un
izšķirošu atbalstu krīzes un nestabilitātes
situācijās, piemēram, Sāhelas reģionā
valdošā sausuma laikā, kā arī konfliktu laikā
Sīrijā un Mali. Pārmaiņu programmas ieviešana Padome Pārmaiņu
programmu apstiprināja 2012. gada 14. maijā, un tajā
ir piedāvāta stratēģiskāka pieeja nabadzības
mazināšanai nolūkā turpināt palielināt ES
attīstības politikas ietekmi[3].
Tāpēc programmā ir ierosināta virkne būtisku
izmaiņu attiecībā uz ES palīdzības sniegšanu. Tās
inter alia ietver diferencētu pieeju, lai dotāciju atbalsts
tiktu izmantots tur, kur tas ir visvairāk vajadzīgs un kur tam
varētu būt vislielākā ietekme uz nabadzības
mazināšanu; darbības koncentrēšanu maksimāli trīs
nozarēs katrā valstī; lielākas nozīmes piešķiršanu
labai pārvaldībai, demokrātijai un
cilvēktiesībām, kā arī iekļaujošai un
ilgtspējīgai izaugsmei; plašāku inovatīvu finansēšanas
mehānismu izmantojumu; lielāku politikas saskaņotību un labāku
koordināciju, kā arī kopīgu rīcību ar dalībvalstīm. Pārmaiņu programma pašlaik tiek
īstenota. Vairāki paziņojumi, kuru uzmanības centrā
bija konkrēti jautājumi, piemēram, „Sociālā
aizsardzība Eiropas Savienības attīstības sadarbības
kontekstā”[4];
„Demokrātijas un ilgtspējīgas attīstības pirmsākumi.
Eiropas iesaistīšanās ar pilsonisko sabiedrību ārējo
attiecību jomā”[5]
un „ES nostāja attiecībā uz izturētspēju:
pārtikas nodrošinājuma krīžu sniegtā mācība”[6], tika
pieņemti 2012. gadā. Eiropas Attīstības dienās,
ko katru gadu rīko, lai pārrunātu pasaules problēmas un
jautājumus attīstības sadarbības jomā, galvenā
uzmanība tika pievērsta jautājumam par Pārmaiņu
programmu: iekļaujošu un ilgtspējīgu izaugsmi cilvēces attīstībai. Komisija 2012. gadā palielināja jauktā atbalsta
īpatsvaru, apvienojot dotācijas un ar dotācijām
nesaistītus resursus, piemēram, aizdevumus un kapitālu, lai
izveidotu pareizo finansējuma apvienojumu īpašiem projektiem. ES
izveidoja trīs jaunus jaukta atbalsta mehānismus Āzijas, Karību
jūras reģiona un Klusā okeāna reģiona valstīm.
Tā rezultātā ES dotācijas vairāk nekā EUR 400 miljonu
apmērā palīdzēja īstenot ieguldījumu projektus
saņēmējvalstīs, kur kopīgais projektu apjoms bija
apmēram EUR 10 miljardi. Tāpat
Komisija sāka darbu pie vispārēja satvara izstrādes
rezultātu ziņošanai un to uzraudzības un ziņošanas
sistēmu reformēšanai, kas ir saistītas ar projektu un programmu
īstenošanu. Kopīga ES un dalībvalstu plānošana 2012. gadā
tika ieviesta sešās valstīs — Etiopijā, Ganā,
Gvatemalā, Laosā, Mali un Ruandā. Kopīga plānošana Haiti
un Dienvidsudānā bija jau uzsākta iepriekšēja procesa
ietvaros ar mērķi uzlabot rezultātus un atbalsta ietekmi. Tika
sākts darbs arī pie kopīgās plānošanas
izvēršanas, novērtējot tās iespējamību
vairāk nekā 40 jaunās valstīs. Pārtikas nodrošinājums un uzturs Pārtikas 2012. gadā joprojām
nepietika 870 miljoniem cilvēku. Oktobrī pieņemtajā
paziņojumā par izturētspēju norādīti desmit
būtiski pasākumi, kas veicami, lai uzlabotu pasaulē
visneaizsargātāko iedzīvotāju izturētspēju. Šie
pasākumi ir gan valstu izturētspējas stratēģijas un
katastrofu novēršanas/pārvaldības plāni, gan efektīvas
agrīnās brīdināšanas sistēmas valstīs, kuras ir
pakļautas katastrofām, gan arī inovatīvas pieejas riska
pārvaldībai. Politikas pamatā ir daudzsološie rezultāti,
kas gūti ES izturētspējas uzlabošanas ierosmēs Sāhelas
reģionā un Āfrikas Ragā: „Alliance Globale pour
l'Initiative Résilience” (AGIR Sahel) un Atbalsts
Āfrikas Raga izturētspējai (SHARE). Abu minēto
ierosmju mērķis ir pārtraukt sausuma, bada un nabadzības „apburto
loku”, cieši koordinējot humāno un attīstības
palīdzību. Trīs gados ES pārtikas
mehānisms EUR 1 miljarda apmērā ir uzlabojis
vairāk nekā 59 miljonu iedzīvotāju ikdienu 49 valstīs
un netieši atbalstījis vēl aptuveni 93 miljonus
iedzīvotāju. To palīdzēja veicināt divas programmas,
proti, ganāmpulka vakcinācijas programma, kā rezultātā
tika potēti vairāk nekā 44,6 miljoni mājlopu, un
apmācības programma lauksaimnieciskās ražošanas jomā 1,5 miljoniem
iedzīvotāju. Uzturs ir būtisks attīstības
politikas aspekts. ES 2012. gadā apņēmās
palīdzēt partnervalstīm līdz 2025. gadam par vismaz 7 miljoniem
samazināt to bērnu skaitu, kuri sirgst ar augšanas traucējumiem.
Tāpēc ES Pārtikas nodrošināšanas tematiskā programma
ar Uzturvērtības palielināšanas iniciatīvas (SUN)
kustības sekretariāta starpniecību piešķīra EUR 5 miljonus,
lai atbalstītu valstu centienus un nodrošinātu, ka jau no
grūtniecības sākuma līdz pat bērna otrajai dzimšanas
dienai tiek nodrošināts atbilstošs uzturs. Līdz 2012. gada
nogalei SUN kustībai bija pievienojušās 33 jaunattīstības
valstis, kurās dzīvo 59 miljoni no visiem tiem 165 miljoniem
bērnu pasaulē, kuri sirgst ar augšanas traucējumiem. Tāpat
ES aktīvi līdzdarbojās G8 augstākā līmeņa
sanāksmē, kas notika maijā, kur tika izveidota „Jaunā
alianse pārtikas un uztura nodrošinājuma uzlabošanai”[7]. Arī
darbs pie paziņojuma par māšu un bērnu uztura uzlabošanu tika
sākts 2012. gada rudenī un to paredzēts pieņemt 2013. gada
martā. Sociālā aizsardzība Pārāk
bieži pārticības veidošanas procesā visneaizsargātākie
sabiedrības locekļi tiek atstāti novārtā. Tikai 20 %
pasaules iedzīvotāju ir piekļuve atbilstošai sociālai
aizsardzībai, kuras trūkums kavē ilgtermiņa un
ilgtspējīgu attīstību. Augustā Komisija
pieņēma paziņojumu par sociālo aizsardzību, kurā
skaidroja, kā sadarbība attīstības jomā var
stiprināt sociālās aizsardzības politiku un sistēmas.
Tajā sniegti priekšlikumi partnervalstu atbalstam, tostarp
attiecībā uz sociālās aizsardzības minimumu, lai
apstiprinātu un īstenotu pasākumus darbavietu radīšanai un
labākām nodarbinātības iespējām, kā arī
ES atbalstam ar mērķi novērst sociālās nedrošības
pamatcēloņus. Šie priekšlikumi, kas atbilst Pārmaiņu
programmā minētajiem priekšlikumiem par vispusīgāku pieeju
cilvēces attīstībai, tika iesniegti pēc plašām
sabiedriskām apspriešanām, un ES attīstības ministri un
Eiropas Parlaments tos apspriedīs 2013. gadā. Tāpat ES ir
paudusi atbalstu katrai valstij atsevišķi definēta sociālās
aizsardzības minimuma koncepcijai, ir veicinājusi šīs
koncepcijas apstiprināšanu G20 ietvaros un ieteikuma par
sociālās aizsardzības minimumu pieņemšanu 2012. gada
Starptautiskajā darba konferencē. Atbalsts pārejas valstīm Oktobrī pieņemtajā kopīgajā
paziņojumā „ES atbalsts ilgtspējīgām
pārmaiņām pārejas sabiedrībā”[8]
izvērtēja, ko ES var piedāvāt, lai palīdzētu
pārejas valstīm panākt veiksmīgu un ilgtspējīgu
pārveidi. Paziņojuma pamatā ir pieredze, ko ES guvusi
paplašināšanās procesa, kaimiņattiecību politikas un
sadarbības attīstības jomā ietvaros, kā arī
kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) un
kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) ietvaros.
Kopīgajā paziņojumā ir paredzēti vairāki
konkrēti pasākumi, kas vērsti uz to, lai uzlabotu veidu,
kādā ES atbalsta šīs valstis noturīgu reformu
īstenošanā. Ilgtspējīgas enerģijas
nodrošinājums visiem Atbalsts ANO
iniciatīvas „Ilgtspējīga enerģija visiem” (SE4ALL)
mērķiem guva nozīmīgu pamudinājumu 2012. gadā.
Augsta līmeņa grupa, kurā darbojas arī attīstības
komisārs Andris Piebalgs, vadīja iniciatīvas pirmo posmu,
kuras mērķis ir mobilizēt valdības, privāto sektoru un
pilsonisko sabiedrību, lai nodrošinātu vispārēju pieeju mūsdienīgiem
energopakalpojumiem, visos līmeņos uzlabotu energoefektivitāti
un divkāršotu atjaunojamās enerģijas īpatsvaru pasaules
energoresursu struktūrā. Komisija un Eiropas
Savienības Padomes Dānijas prezidentūra aprīlī
rīkoja ES SE4ALL augstākā līmeņa sanāksmi,
kuras laikā Komisijas priekšsēdētājs Ž. M. Barrozu
izvirzīja vērienīgo mērķi palīdzēt
jaunattīstības valstīm līdz 2030. gadam
nodrošināt 500 miljoniem iedzīvotāju pieeju ilgtspējīgiem
energopakalpojumiem. Komisija apņēmās piešķirt EUR 400 miljonus
ar enerģētiku saistītiem pasākumiem Subsahāras
Āfrikā, īstenojot jauktu atbalstu. Tāpat tā paredz
EUR 65 miljonus ES tehniskās palīdzības
mehānismam un vairāk nekā EUR 75 miljonus lauku rajonu
elektrifikācijas projektiem ĀKK reģionā. Pateicoties
projektiem, kuri jau šobrīd visā ĀKK reģionā
saņem finansējumu no enerģijas finansēšanas mehānisma,
vairāk nekā 12 miljoniem iedzīvotāju vajadzētu
gūt labumu no uzlabotas pieejas mūsdienīgiem energopakalpojumiem. Rio+20. Virzība uz videi
nekaitīgāku ekonomiku ANO Konferencē par ilgtspējīgu
attīstību (Rio+20), kas notika jūnijā, ES apliecināja
saistības tādās jomās, kā ūdens, okeāni,
zeme un ekosistēmas, pienācīgas kvalitātes nodarbinātība,
sociālā aizsardzība, enerģētika, ilgtspējīga
lauksaimniecība un pārtikas nodrošinājums. Konferencē tika
pieņemta deklarācija „Nākotne, kuru mēs vēlamies”[9]. Pirmo
reizi tika atzīts, ka iekļaujoša, videi nekaitīga ekonomika ir
nozīmīgs instruments, kas nepieciešams, lai panāktu
ilgtspējīgu attīstību un samazinātu nabadzību.
Tāpat tika atzīts, ka ir nepieciešama steidzama rīcība, lai
risinātu jautājumu par neilgtspējīgiem ražošanas un
patēriņa modeļiem. Radās iespēja strādāt ar daudz
dažādām valstīm, kuras gatavas rīkoties, lai
izstrādātu politiskās nostādnes par videi nekaitīgu
ekonomiku kā kopēju pasākumu. Tāpat nolēma
izvirzīt ilgtspējīgas attīstības mērķus (SDG),
kā arī noteikt iespējas efektīvai ilgtspējīgas
attīstības finanšu stratēģijai. Tūkstošgades attīstības
mērķu sasniegšana ES projekti un programmas visos kontinentos un
reģionos palīdz sasniegt tūkstošgades attīstības
mērķus. Kopumā tūkstošgades attīstības
mērķu jomā pasaule ir guvusi ievērojamus panākumus.
Saskaņā ar jaunākajiem pieejamajiem datiem[10]
pasaulē jau šobrīd, vēl pirms 2015. gada, uz pusi ir
samazinājies to cilvēku skaits, kuri dzīvo galējā nabadzībā. Ievērojami
ir uzlabojušies rādītāji attiecībā uz pieeju drošam
dzeramajam ūdenim, pamatskolas gaitu uzsākšanu un ar HIV
inficēto personu skaitu pasaulē, lai gan starp pilsētu un lauku
rajoniem šajos jautājumos joprojām pastāv atšķirības.
Problēmas joprojām pastāv, īpaši atsevišķās
Subsahāras Āfrikas daļās un valstīs, kuras
skāruši konflikti. Kopumā darba joprojām ir daudz, īpaši
attiecībā uz cīņu pret badu, zīdaiņu un māšu
mirstību, ūdens kvalitāti un kanalizāciju. EUR 1 miljarda
vērtās ES TAM iniciatīvas ietvaros 2012. gadā tika
sāktas vairākas programmas. TAM iniciatīvas mērķis ir
veicināt straujāku progresu attiecībā uz tūkstošgades attīstības
mērķu sasniegšanu 36 ĀKK valstīs, nodrošinot
finansējumu tiem mērķiem, kuru īstenošana atpaliek
visvairāk, kā arī piešķirot uz sniegumu balstītu
finansējumu valstīm, kuras ir veiksmīgi izmantojušas palīdzību. TAM iniciatīva
rīcībā Ūdensapgāde
novārtā pamestiem Togo reģioniem ES TAM iniciatīvas
ietvaros Togo dienvidu jūras reģionam, kurā dzīvo
gandrīz puse iedzīvotāju un ir koncentrēti 90 %
saimnieciskās darbības, tika piešķirti EUR 16,7 miljoni
ūdens un kanalizācijas nozarei. Šajā reģionā tikai 13 %
iedzīvotāju ir pieeja drošam un tīram dzeramajam ūdenim, ko
iegūst no tradicionālām ūdens ieguves vietām vai
pumpjiem. Līdz 2016. gadam tiks izveidotas vai atjaunotas 467
ūdens ieguves vietas un 6000 ateju, savukārt 8500 valsts
darbinieku un ieinteresēto personu apmeklēs apmācības. UNICEF
kopā ar Vācijas Sarkano Krustu organizē divus projektus, kuru
mērķis ir nodrošināt dzeramā ūdens un
kanalizācijas iekārtas 140 lauku kopienām šajā
reģionā, kā arī sniegt apmācību higiēnas
jautājumos ģimenēm, īpašu uzmanību pievēršot
bērniem. Satvara sagatavošana
laikposmam pēc 2015. gada 2012. gadā
tika gūts pamudinājums gatavoties ANO īpašajam pasākumam,
lai pārskatītu progresu attiecībā uz tūkstošgades attīstības
mērķu sasniegšanu (2013. gada septembrī), un
vispārīgāk sarunām par jauno satvaru pēc 2015. gada.
Tika sākts darbs pie Komisijas paziņojuma sagatavošanas, tostarp tika
sākta sabiedriskā apspriešana, un jūlijā komisārs
A. Piebalgs tika norīkots kā biedrs ANO Augsta līmeņa
darba grupā jautājumos par laikposmu pēc 2015. gada.
Paziņojumu ir paredzēts pieņemt 2013. gada
februārī, un tajā tiks ierosināti ES pieejas principi vispusīgam
satvaram laikposmā pēc 2015. gada, apvienojot nabadzības
izskaušanu un ilgtspējīgu attīstību, iekļaujot
tūkstošgades attīstības mērķu pārskatīšanu
un Rio+20 konferences turpmākos pasākumus. Paredz, ka Padome šo
pieeju apstiprinās 2013. gada jūnijā. ES
pasaulē Laba
pārvaldība, kas ir būtisks iekļaujošas un
ilgtspējīgas attīstības elements, bija svarīgs aspekts
2012. gadā. Atbilstoši Pārmaiņu programmai un 2011. gada
kopīgajam paziņojumam „Cilvēktiesības un demokrātija —
ES ārējās darbības svarīgākais elements”[11] ES
izmantoja virkni savu ārējo instrumentu, sekmējot reformas
pārejas valstīs, lai aktīvi iejauktos krīzes
situācijās nolūkā nodrošināt stabilitāti un
atbalstīt brīvas un taisnīgas vēlēšanas. ES pārtrauca
attiecības ar valstīm, kurās notika cilvēktiesību
pārkāpumi, un ieviesa plašus ierobežojošus pasākumus pret
represīviem režīmiem, tā vietā novirzot palīdzību
pilsoniskajai sabiedrībai un ietekmētajiem iedzīvotājiem.
Tā notika Sīrijā, kad dziļākas
humanitārās krīzes un cilvēktiesību pastāvīgo
pārkāpumu dēļ ES apturēja divpusējo finanšu
palīdzību un ieviesa spēcīgu sankciju kopumu, tā
vietā atbalstu novirzot tieši ietekmētajām iedzīvotāju
grupām. Kopumā ES sadarbība pasaulē joprojām galveno
vērību veltīja tūkstošgades attīstības mērķu
sasniegšanai. Par spīti labajām izredzēm līdz 2015. gadam
nodrošināt vispārēju pamatizglītību, joprojām
šķiet, ka Subsahāras Āfrikā galvenos tūkstošgades
attīstības mērķus nevarēs savlaicīgi sasniegt.
Ārkārtīgi lielā nabadzība, bērnu mirstība un
māšu veselība joprojām ir būtiski
problēmjautājumi. Rezultāti attiecībā uz ES atbalsta
ieviešanu Subsahāras Āfrikā bija labi 2012. gadā;
kopējais finansēšanas saistību apjoms bija EUR 4,014 miljardi.
Vairākās valstīs to gada mērķi tika pārsniegti,
jo projekti un programmas tika īstenotas labāk, nekā
paredzēts. Visuzskatāmākais piemērs ir budžeta
atbalsta daļas piešķiršana EUR 40 miljonu apmērā
Malāvijai, kas pēc pozitīvām norisēm valstī notika
2012. gada decembrī. Lai ilgtspējīgi uzlabotu Sāhelas reģiona visneaizsargātāko
iedzīvotāju izturētspēju, Komisija jūnijā
rīkoja augsta līmeņa konferenci. Tajā tika panākta
vienošanās sākt partnerību izturētspējai,
īstenojot vairāku ieinteresēto personu iniciatīvu (AGIR-Sahel/Alliance
globale pour l’initiative Résilience – Sahel). AGIR nodrošina ceļvedi hroniski
nepietiekama uztura upuru izturētspējas uzlabošanai
reģionā. Tika panākta vienošanās par potenciālu
ieguldījumu EUR 750 miljonu apmērā trīs gadu
laikā ar mērķi izveidot sezonālos drošības
tīklus, tāpat kā vienošanās par nepieciešamību veikt
ieguldījumus veselības aprūpē un citās
sociālajās nozarēs, pārtikas tirgu darbībā un
sieviešu, tostarp lauksaimniecībā strādājošo sieviešu, nozīmes
palielināšanā. Papildinot vērienīgu ES
palīdzību Āfrikas Ragam pēc 2011. gada sausuma,
Komisija sāka iniciatīvu „Atbalsts Āfrikas Raga
izturētspējai” (SHARE) ar mērķi veicināt
ieguldījumus atveseļošanās un izturētspējas
jomās. Tika izstrādāti plāni vairāk nekā
EUR 250 miljonu apmērā, lai paātrinātu ES
iesaistīšanos 2012.–2013. gadā. Tie ietvēra atbalstu
lauksaimnieciskajai ražošanai un lopkopībai, uzturam, dzīvnieku
veselībai un ūdensapgādei, kā arī dabas resursu
pārvaldībai. SHARE programmā Komisija uzsver, ka
salīdzinoši lielāka uzmanība jāvelta Āfrikas Raga
zemienēm, kas lielākoties atbilst teritorijām, kas
galvenokārt paredzētas (agro-) ganībām. SHARE
programma ietilpst Āfrikas Raga stratēģiskajā satvarā,
kas nodrošina holistisku pieeju ES iesaistīšanās procesiem
reģionā, atbalstot tā iedzīvotājus lielāka miera,
stabilitātes, drošības un pārticības
nodrošināšanā atbildīgas valdības vadībā. Īstenot
šo stratēģisko satvaru palīdz arī virkne
attīstības sadarbības projektu un četras pašreizējas
KDAP misijas un operācijas. Eiropas
Savienībai 2012. gadā bija izšķiroša loma Mali
attiecībā uz starptautiskās mobilizācijas
nodrošināšanu pēc armijas nemieriem/valsts apvērsuma un
draudiem, ka teroristu grupējumi varētu pārņemt Mali
ziemeļu daļu. Cenšoties atrisināt politisko situāciju, ES
veica pasākumus, lai pārveidotu armiju, un deva būtisku
ieguldījumu Āfrikas un Francijas spēku intervences
pasākumiem, ko 2013. gada sākumā apstiprināja ANO
Drošības padome. Lai apkopotu atbalstu
valsts pārveidei, ES 2013. gada maijā rīkos atbalsta
sniedzēju konferenci jautājumā par Mali. Šī krīze
akcentēja ES vispusīgās pieejas atbilstību un tās
apņemšanos dot būtisku ieguldījumu pārveidei,
stabilizācijai un ilgstoša miera nodrošināšanai, jo īpaši Mali
ziemeļu daļā. Lai nodrošinātu mieru un attīstību
visā Sāhelas reģionā, ir nepieciešams noturīgs
risinājums Mali politiskajai un drošības krīzei, tomēr
jārisina arī jautājums par drošību un attīstību
Sāhelas reģionā. Atjaunotās Eiropas kaimiņattiecību
politikas (EKP)[12]
pamatā, kuras galvenais mērķis ir atbalstīt „patiesu
demokrātiju”, ir tādi principi kā savstarpēja
atbildība un kopīga apņemšanās ievērot
cilvēktiesības, kā arī nodrošināt demokrātiju un
tiesiskumu. Vispārīgo programmu ietvaros ir veikti vairāki
piešķīrumi, lai nodrošinātu papildu atbalstu
kaimiņvalstīm dienvidu un austrumu reģionos — Atbalsts
partnerības reformai un iekļaujošai izaugsmei (SPRING) un
Austrumu partnerības integrācija un sadarbība (EaPIC). ES 2012. gadā
īstenoja savu atbildi uz Arābu pavasari, kas pārņēmis dienvidu
kaimiņvalstu teritorijas, atbilstoši principam „lielāks atbalsts
lielākām reformām”[13],
proti, uz pamudinājumu balstītai pieejai, kas izstrādāta,
lai atbalstītu partnerus, kuri īsteno reformas un veido „patiesu
demokrātiju”. SPRING vispārīgā programma nodrošina
taustāmu apveidu šim principam, sniedzot papildu atbalstu
partnervalstīm, kas parāda patiesu apņemšanos un progresu. Izglītības nodrošināšana pārvietotiem sīriešu
bērniem Pārvietotiem sīriešu bērniem, kuriem ir liegta
izglītība, nodrošina palīdzību, izmantojot ES programmu,
kam piešķirti EUR 10 miljoni. Šo programmu īsteno ar UNICEF
starpniecību, un tās mērķis ir nodrošināt 5500 neaizsargātiem
sīriešu un jordāniešu bērniem, kuri mācās 39 skolās
visā Jordānijā, pieeju bezmaksas formālai
izglītībai un citiem atbilstošiem izglītības pakalpojumiem,
papildus tiem, kuri tiek nodrošināti uzņēmējkopienās
Jordānijā. Projekts atbalsta Jordānijas izglītības
sistēmu valsts un kopienu līmenī. Austrumu kaimiņvalstīs ES sadarbība turpināja atbalstīt partnervalstu reformu
procesus. Kopīgais maija paziņojums „Austrumu partnerība.
Ceļvedis 2013. gada rudens augstākā līmeņa
sanāksmei”[14]
bija nozīmīgs solis turpmākā darba sagatavošanai.
Pievienotie divpusējie un daudzpusējie ceļveži noteiks
partnerības īstenošanas gaitu pirms gaidāmās
augstākā līmeņa sanāksmes Viļņā. EaPIC
atbalstīja Armēniju, Gruziju un Moldovu, nodrošinot lielāku
finanšu palīdzību. ES 2012. gadā īpaši aktīvi
iesaistījās procesos Āzijā, piedaloties
nepieredzētā augsta līmeņa sanāksmju, vizīšu un
augstākā līmeņa sanāksmju sērijā, noslēdzot
to ar 9. Āzijas un Eiropas augstākā līmeņa sanāksmi
Laosā novembrī. Labi panākumi tika gūti saistībā
ar pamatlīgumiem, partnerības un sadarbības nolīgumiem,
kā arī brīvās tirdzniecības nolīgumiem ar vairākiem
Āzijas partneriem. ES turpināja sadarboties ar
reģionālām organizācijām. Tā vienojās par
jaunu rīcības plānu ar Dienvidaustrumāzijas valstu
asociāciju (ASEAN), galveno uzmanību pievēršot
ilgtspējīgai attīstībai un iekļaujošai izaugsmei
periodam no 2013. līdz 2017. gadam. Reformas Mjanmā/Birmā ES atbalsta
ievērojamo politisko un ekonomikas pāreju, kas notiek
Mjanmā/Birmā, un 2012. gada maijā atcēla ierobežojošus
pasākumus. Patlaban Komisija pilnībā sadarbojas ar valdību
jautājumā par attīstības sadarbību, kas
vērtības ziņā ir pieaugusi vairāk nekā divas
reizes un ir paplašinājusies apmēra ziņā. Komisārs A. Piebalgs
2012. gada februārī devās vizītē uz Mjanmu/Birmu
un paziņoja par EUR 150 miljonu paketi divu gadu periodam, kas
paredzēta valsts demokrātisko reformu īstenošanas atbalstam, lai
palīdzētu nodrošināt ilgtspējīgu izaugsmi un
attīstību visiem iedzīvotājiem. Šī pakete, no kuras
EUR 100 miljoni tika nodoti jau 2012. gada nogalē,
balstās uz pašreizējo atbalstu veselībai, izglītībai,
iztikai, pārvietotajām personām un valdības spēju
veidošanai. Vizītes laikā aprīlī Komisijas
priekšsēdētāja vietniece/ Savienības Augstā pārstāve
Ketrina Eštone oficiāli atklāja jauno ES biroju Jangonā, un
septembrī ES sāka procedūru, lai atjaunotu vispārējo
preferenču sistēmu, kas palīdzēs Mjanmai/Birmai
paplašināt eksportu uz Eiropu. Mjanmas Miera centrs, ko
priekšsēdētājs Žozē Manuels Barrozu atklāja 2012. gada
novembrī un kuram ir izšķiroša loma etniskā miera procesā,
saņēma ES finansējumu darbības sākšanai. Jautājums par Afganistānu
saglabāja prioritātes statusu. Maijā Padome atkārtoti pauda
ES ilgtermiņa apņemšanos attiecībā uz šo valsti, apsolot,
ka pēc karaspēka atkāpšanās 2014. gadā tiks
nodrošināts vismaz tāds pats palīdzības līmenis un
atbalstīti afgāņu centieni stiprināt civilās
kārtības nodrošināšanu un tiesiskumu. Šī
apņemšanās ir pamatā ES solījumiem starptautiskajās
konferencēs, kas notika Čikāgā, Kabulā un Tokijā.
Veselības un sociālās aizsardzības jomās 2012. gadā
ES nodrošināja atbalstu EUR 185 miljonu apmērā. ES
turpināja iesaistīties tiesiskuma īstenošanā, īpašu
uzmanību veltot kārtības nodrošināšanai. Afganistāna
gūst labumu arī no atbalsta tematiskajiem virzieniem, piemēram,
cilvēktiesību, pilsoniskās sabiedrības un pārtikas
nodrošinājuma jomā. Eiropas Savienībai nozīmīgs reģions ir
Vidusāzija, kas joprojām ir trausls un
ārkārtīgi neaizsargāts reģions. Kopumā 2012. gadā
ES saistības attiecībā uz sadarbību attīstības
jomā bija EUR 117 miljonu apmērā. ES un
Vidusāzijas stratēģija, ko pārskatīja 2012. gadā[15],
joprojām ir spēkā, un Ārlietu padome atzinīgi
vērtēja attiecību stiprināšanu ar Vidusāzijas
valstīm, kā arī apstiprināja stratēģijas
piemērotību. Savu nozīmīgumu saglabā visas
stratēģijas prioritārās jomas, proti,
cilvēktiesības, tiesiskums, laba pārvaldība un
demokratizācija; jaunieši un izglītība; ekonomikas
attīstība, tirdzniecība un ieguldījumi;
enerģētika un transports; vides ilgtspējība un ūdensapgāde,
kā arī kopīgo draudu un problēmu novēršana. ES sadarbībā
attīstības jomā 2012. gadā tika uzsvērtas tādas
jomas kā izglītība, publisko finanšu pārvaldība un ieguldījumu
mehānisms Vidusāzijai (IFCA), kā arī
privātā sektora attīstība un reģionālā
pārrobežu drošība. Latīņamerika kopumā ir guvusi nozīmīgus panākumus
virzībā uz tūkstošgades attīstības mērķu
sasniegšanu. Divpusējās ES sadarbības ar Latīņamerikas
valstīm ietvaros uzmanības centrā bija virkne jomu, tostarp laba
pārvaldība, cīņa pret korupciju, izglītība,
klimats un bioloģiskā daudzveidība, kā arī atbalsts
ekonomikai. Attiecības ar Karību jūras
reģiona valstīm 2012. gadā koncentrējās uz
vairāku tādu iniciatīvu turpināšanu un noslēgšanu, kas
tika sāktas iepriekšējos gados. Politiskā dialoga
uzturēšana un stiprināšana ar šo reģionu saglabāja
prioritāra jautājuma statusu, un notika politisks dialogs starp
Eiropas Savienību un Āfrikas, Karību jūras un Klusā
okeāna reģiona valstu forumu (Cariforum). Karību
jūras reģiona valstu ieguldījumu mehānisms tika izveidots 2012. gadā,
kas oficiāli darbību sāka 2013. gada sākumā. Ņemot vērā
Latīņamerikas un Karību jūras reģiona iespaidīgo
ekonomikas veikumu un pieaugošo stabilo un plašo apņemšanos ievērot demokrātijas
vērtības un cilvēktiesības, šā reģiona
nozīme Eiropas Savienībai 2012. gadā turpināja
pieaugt. Vienlaikus šajās attiecībās ir novērojama arī
satraucoša tendence saistībā ar ierobežojošu tirdzniecības
praksi, piemēram, Argentīnas importa licenču ierobežojumi, kas
ir negatīvi ietekmējuši tirdzniecības attiecības. Kopīgais paziņojums „Ceļā uz
atjaunotu ES un Klusā okeāna valstu partnerību
attīstības jomā”[16]
tika pieņemts 2012. gadā. ES stiprināja savu saikni ar Klusā
okeāna valstu reģionu, par galveno pasākumu izvirzot
dalību 43. Klusā okeāna salu forumā, kas notika
augustā Kuka salās. Šajā pasākumā ieradās
reģiona valstu vadītāji ar mērķi apzināt prioritātes,
kā arī sniegt vērtīgu devumu efektīvākas
attīstības palīdzības nodrošināšanai. Otrajā ES
un Klusā okeāna salu foruma ministru sanāksmē, kas notika
jūnijā, apsprieda tādus jautājumus kā drošība,
pārvaldība, cilvēktiesības, dzimums, attīstība,
klimata pārmaiņas un okeānu resursu ilgtspējīga
apsaimniekošana. Par spīti nepārtrauktiem un
koordinētiem centieniem Klusā okeāna valstu reģions
joprojām atpaliek attiecībā uz visu tūkstošgades attīstības
mērķu sasniegšanu. Klusā okeāna ĀKK valstīs 2012. gadā
tika apstiprināti vairāki ES projekti nolūkā atbalstīt
virzību uz mērķiem, tostarp finansējumu no TAM
iniciatīvas. Jūnijā
Komisija nāca klajā ar projektu Padomes lēmumam par Aizjūras
zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Savienību[17].
Janvārī Briselē notika 10. AZT un ES forums, un tajā
piedalījās pārstāvji no AZT un četrām
dalībvalstīm, ar kurām šīs teritorijas ir saistītas (no
Dānijas, Francijas, Apvienotās Karalistes un Nīderlandes).
Forumā tika pārrunāta asociācijas atjaunošana, kā
arī plānošana un resursu ieviešana saskaņā ar Eiropas
Attīstības fondu. Ar skatu nākotnē 2013. gads
būs nozīmīgs attiecībā uz to, kā tiks veidotas
pārrunas par satvaru laikposmam pēc 2015. gada, turklāt
Komisija 2013. gada februārī pieņems paziņojumu
„Cilvēka cienīga dzīve visiem — nabadzības izskaušana un
ilgtspējīgas nākotnes nodrošināšana pasaulē”.
Paredzams, ka Padomes secinājumi par šo dokumentu tiks pieņemti 2013. gada
jūnijā, konsolidējot ES kopējo pieeju pārrunām
par satvaru laikposmam pēc 2015. gada. Tas ir īpaši svarīgi,
ņemot vērā ANO īpašo pasākumu 2013. gada
septembrī, kas paredzēts, lai pārskatītu progresu
attiecībā uz tūkstošgades attīstības mērķu
sasniegšanu. Šajā jaunajā satvarā laikposmam pēc 2015. gada
jāizvirza vispārējs mērķis līdz 2030. gadam
nodrošināt „cilvēka cienīgu dzīvi visiem”, izskaužot
nabadzību visos tās aspektos (ekonomikas, sociālajos, vides),
kā arī nodrošinot ilgtspējīgu nākotni pasaulē. Papildus Komisija īstenos būtiskus
pasākumus, lai sāktu publiskas debates par šo jautājumu; 2013. gada
Eiropas ziņojums par attīstību, ko paredzēts publicēt 2013. gada
aprīlī, — „Pēc 2015. gada — globāla rīcība
iekļaujošai un ilgtspējīgai nākotnei”[18]
papildinās ES ieguldījumu globālajā dialogā. Arī
Eiropas Attīstības dienās 2013. gada novembrī
galvenā uzmanība tiks pievērsta attīstības
nākamībai. Tāpat
turpināsies sarunas ar Eiropas Parlamentu un Padomi par daudzgadu finanšu
shēmu (DFS) (2014–2020) ar mērķi panākt iestāžu
vienošanos, lai līdz 2013. gadam tiktu pieņemti noteikumi par
finanšu instrumentiem. Komisija turpinās īstenot Pārmaiņu
programmu, kas būs plānošanas pamatā arī 2014.–2020. gada
DFS ietvaros. Lai gan diferenciācija sāksies tikai
ar jauno finanšu instrumentu izmantošanu, Komisija jau sāks darbu, lai
nodrošinātu, ka pāreja uz jaunām partnerībām nav traucējoša.
Īstenojot programmas saskaņā ar pašreizējo DFS, Komisija galveno
uzmanību pievērsīs ilgtermiņa ilgtspējīgumam. [1] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/137320.pdf
[2] COM(2011) 637 galīgā redakcija, 13.10.2011. [3] http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/130243.pdf [4] COM(2012) 446 final, 20.8.2012. [5] COM(2012) 492 final, 12.9.2012. [6] COM(2012) 586 final, 3.10.2012. [7] Komisijas paziņojums presei IP-12-490, 18.5.2012. [8] JOIN(2012) 27 final, 3.10.2012. [9] http://www.un.org/en/sustainablefuture [10] http://www.un.org/millenniumgoals/pdf/MDG%20Report%202012.pdf. [11] COM(2011) 886 galīgā redakcija, 12.12.2011. [12] ES jaunās attiecības ar tās partneriem
kaimiņvalstīs un pāreju Vidusjūras dienvidu
reģionā noteica pēc EKP stratēģiskā pārskata
2011. gadā. Komisijas un Komisijas priekšsēdētāja
vietnieces / Savienības Augstās pārstāves 2011. gada
25. maija kopīgais paziņojums „Jauna atbilde uz mainīgo
situāciju kaimiņvalstīs” noteica jaunu EKP redzējumu, un
tā pamatā bija kopīgais paziņojums „Partnerattiecības
demokrātijai un kopīgam uzplaukumam ar Vidusjūras dienvidu
reģionu”, ko pieņēma 2011. gada 8. martā. [13] Kopīgais paziņojums COM(2011) 0200, 8.3.2011. [14] JOIN(2012) 13 final, 15.5.2012. [15] Ārlietu
padomes 3179. sanāksme:
http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/EN/foraff/131149.pdf [16] JOIN(2012)06 final, 21.3.2012. [17] COM(2012) 362 final, 16.7.2012. Priekšlikuma
pamatā bija rūpīgi veikta analīze, kurā
izvērtēja pašreizējo lēmumu, vairāku apspriežu
rezultātus, Komisijas, Padomes, AZT un dalībvalstu politiskos
paziņojumus, kā arī ārējos pētījumus. [18] http://www.erd-report.eu/erd/index.html