EIROPAS KOMISIJA
Strasbūrā, 18.4.2023
COM(2023) 228 final
2023/0115(COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA
ar ko attiecībā uz noguldījumu aizsardzības tvērumu, noguldījumu garantiju sistēmas līdzekļu izmantošanu, pārrobežu sadarbību un pārredzamību groza Direktīvu 2014/49/ES
(Dokuments attiecas uz EEZ)
{SEC(2023) 230 final} - {SWD(2023) 225 final} - {SWD(2023) 226 final}
PASKAIDROJUMA RAKSTS
1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
•Priekšlikuma pamatojums un mērķi
Ierosinātie grozījumi Direktīvā 2014/49/ES (Noguldījumu garantiju sistēmu direktīva jeb NGSD) ir daļa no krīzes pārvaldības un noguldījumu apdrošināšanas (CMDI) tiesību aktu kopuma, kas ietver arī grozījumus Direktīvā 2014/59/ES (Banku atveseļošanas un noregulējuma direktīva jeb BAND) un Regulā (ES) Nr. 806/2014 (Vienotā noregulējuma mehānisma regula jeb VNMR).
ES krīžu pārvaldības satvars ir labi izveidots, tomēr iepriekšējie banku maksātnespējas gadījumi ir pierādījuši, ka ir vajadzīgi uzlabojumi. CMDI reformas mērķis ir ņemt vērā krīzes pārvaldības satvara mērķus un nodrošināt konsekventāku pieeju noregulējumam, lai ikviena krīzes situācijā esoša banka varētu iziet no tirgus sakārtotā veidā, vienlaikus saglabājot finanšu stabilitāti, nodokļu maksātāju naudu un nodrošinot noguldītāju paļāvību. Jo īpaši attiecībā uz nelielām un vidējām bankām ir jāstiprina pašreizējā noregulējuma satvara struktūra, īstenošana un, pats svarīgākais, stimuli tā piemērošanai, lai to varētu reālistiskāk piemērot šādām bankām. Turklāt būtu jāuzlabo noguldītāju aizsardzības sistēma, lai nodrošinātu noteikumu saskaņotu piemērošanu un vienlīdzīgākus konkurences apstākļus, vienlaikus aizsargājot finanšu stabilitāti, palielinot noguldītāju paļaušanos un novēršot kaitīgas ietekmes izplatīšanos.
Priekšlikuma konteksts
Pēc globālās finanšu un valsts parāda krīzes ES saskaņā ar starptautiskajiem aicinājumiem veikt reformas veica izlēmīgus pasākumus nolūkā izveidot drošāku finanšu nozari ES vienotajam tirgum. Tas ietvēra instrumentu un pilnvaru nodrošināšanu, lai sakārtotā veidā risinātu jebkuras bankas maksātnespēju, vienlaikus saglabājot finanšu stabilitāti, publiskās finanses un noguldītāju aizsardzību. Banku savienība tika izveidota 2014. gadā, un to pašlaik veido divi pīlāri: vienotais uzraudzības mehānisms (VUM) un vienotais noregulējuma mehānisms (VNM). Tomēr banku savienība joprojām ir nepilnīga, un tai trūkst trešā pīlāra: Eiropas noguldījumu apdrošināšanas sistēma (ENAS). Komisijas 2015. gada 24. novembrī pieņemtais priekšlikums izveidot ENAS joprojām nav pieņemts.
Banku savienību atbalsta vienots noteikumu kopums, ko attiecībā uz CMDI veido trīs ES tiesību akti, kas pieņemti 2014. gadā: BAND, VNMR un NGSD. BAND nosaka pilnvaras, noteikumus un procedūras banku atveseļošanai un noregulējumam, tostarp pārrobežu sadarbības pasākumus nolūkā risināt pārrobežu banku maksātnespēju. Ar VNMR ir izveidota Vienotā noregulējuma valde (VNV) un Vienotais noregulējuma fonds (VNF) un noteiktas pilnvaras, noteikumi un procedūras banku savienībā iedibināto vienību noregulējumam vienotā noregulējuma mehānisma kontekstā. Ar NGSD nodrošina noguldītāju aizsardzību un izklāsta NGS līdzekļu izmantošanas noteikumus. BAND un NGSD piemēro visās dalībvalstīs, savukārt VNMR piemēro dalībvalstīs, kas piedalās banku savienībā.
Ar 2019. gada banku tiesību aktu kopumu, kas pazīstams arī kā “riska samazināšanas pakete”, tika pārskatīta BAND, VNMR, Kapitāla prasību regula (KPR) un Kapitāla prasību direktīva (KPD). Šīs pārskatīšanas ietvaros tika veikti pasākumi, ar kuriem tiek pildītas ES saistības, ko tā uzņēmusies starptautiskajos forumos, un turpmāki pasākumi nolūkā pabeigt banku savienības izveidi, nodrošinot ticamus riska mazināšanas pasākumus, lai mazinātu draudus finanšu stabilitātei.
Eurogrupa 2020. gada novembrī vienojās par kopīga VNF atbalsta mehānisma izveidi un paātrinātu ieviešanu, izmantojot Eiropas Stabilitātes mehānismu (ESM).
Krīzes pārvaldības un noguldījumu apdrošināšanas (CMDI) reforma un plašāka ietekme uz banku savienību
Kopā ar CMDI reformu pilnīga banku savienība, tostarp tās trešais pīlārs, ENAS, nodrošinātu ES mājsaimniecībām un uzņēmumiem augstāku finanšu aizsardzības un paļāvības līmeni, palielinātu uzticēšanos un stiprinātu finanšu stabilitāti kā nepieciešamos nosacījumus izaugsmei, labklājībai un noturībai ekonomiskajā un monetārajā savienībā un ES kopumā. Kapitāla tirgu savienība papildina banku savienību, jo abas iniciatīvas ir būtiskas, lai finansētu divējādo (digitālo un zaļo) pārkārtošanos, palielinātu euro starptautisko nozīmi un stiprinātu ES atvērto stratēģisko autonomiju un konkurētspēju mainīgā pasaulē, jo īpaši ņemot vērā pašreizējo sarežģīto ekonomisko un ģeopolitisko vidi, .
2022. gada jūnijā Eurogrupa nepiekrita visaptverošākam darba plānam banku savienības izveides pabeigšanai, kas iekļautu ENAS. Tā vietā Eurogrupa aicināja Komisiju iesniegt mērķtiecīgākus tiesību aktu priekšlikumus nolūkā reformēt ES regulējumu banku krīzes pārvaldībai un valstu noguldījumu apdrošināšanai.
Vienlaikus Eiropas Parlaments savā 2021. gada ziņojumā par banku savienību arī uzsvēra, cik svarīgi ir to pabeigt, izveidojot ENAS, un atbalstīja Komisiju attiecībā uz tās ierosināto tiesību akta priekšlikumu par CMDI pārskatīšanu. Lai gan Eurogrupa skaidri neapstiprināja ENAS, tā padarītu CMDI reformu stabilāku un nozarei nodrošinātu sinerģiju un efektivitātes pieaugumu. Šāds tiesību aktu kopums būtu daļa no darba kārtības banku savienības izveides pabeigšanai, kā uzsvērts priekšsēdētājas Urzulas fon der Leienas politikas pamatnostādnēs, kurās arī atgādināts par ENAS nozīmi, un kā to regulāri atbalsta līderi.
Noguldījumu garantiju sistēmu direktīvas (NGSD) mērķi
Ar NGSD tika saskaņoti noguldījumu aizsardzības mehānismi visā ES. Noguldījumu aizsardzība ir būtiska, lai uzlabotu noguldītāju uzticību, stiprinātu banku sistēmas finanšu stabilitāti un aizsargātu vienotā tirgus darbību. Šajā nolūkā katrā dalībvalstī tika izveidota vismaz viena noguldījumu garantiju sistēma (NGS), lai nodrošinātu ātru atmaksu noguldītājiem banku maksātnespējas gadījumā (izmaksa), un saskaņots aizsardzības līmenis tika noteikts EUR 100 000 apmērā. Svarīgi ir tas, ka NGS piedalās arī banku krīzes pārvaldībā. Tās var veicināt noregulējumu vai finansēt citus pasākumus, tādējādi saglabājot noguldītāju piekļuvi segtajiem noguldījumiem.
Priekšlikuma pamatojums
Saskaņā ar NGSD 19. panta 6. punktā noteikto pilnvarojumu Komisija veica visaptverošu novērtējumu par to, kā darbojas NGSD. Tā secinājumā apstiprināja, ka NGSD galvenie komponenti, jo īpaši standarta seguma līmenis 100 000 EUR apmērā vienam noguldītājam uz banku, minimālais NGS finansējuma mērķapjoms un noguldītājiem pienākošās izmaksas īsie termiņi kopumā radīja pozitīvus ieguvumus noguldītājiem.
Tomēr praktiskā pieredze šīs sistēmas piemērošanā liecina, ka ir jomas, kurās vajadzīgi uzlabojumi. Šīs jomas attiecas uz noguldītāju aizsardzības tvērumu, NGS līdzekļu izmantošanas nosacījumu atšķirīgu interpretāciju intervencēm, kas nav segto noguldījumu izmaksas, darbības efektivitāti un lietderību NGS darbā, valstu plašu rīcības brīvību un iespējām un nepieciešamību uzlabot koordināciju starp noregulējuma un noguldījumu apdrošināšanas drošības tīkliem.
NGSD priekšlikums, kas ir neatņemama daļa no Komisijas CMDI tiesību aktu pārskatīšanas, lielā mērā ir balstīts uz sagatavošanās darbu un ieteikumiem, ko Eiropas Banku iestāde (EBI) izstrādājusi savos piecos atzinumos par NGSD piemērošanu, un tajā ir ņemti vērā gadījumi, kad, to piemērojot praktiski, netika sasniegti daži svarīgi mērķi vai tie tika sasniegti tikai daļēji.
Noguldījumu garantiju sistēmu direktīvas (NGSD) grozījumu kopsavilkums krīzes pārvaldības un noguldījumu apdrošināšanas (CMDI) reformas ietvaros
NGSD priekšlikumā ir aptverta virkne politikas aspektu, un tas ir saskaņota reakcija uz konstatētajām problēmām. Tāpēc tā mērķis ir:
(1)precizēt noguldītāju aizsardzības tvērumu, novēršot konstatētās neatbilstības, lai ES noguldītājiem piedāvātu saskaņotu un stabilu aizsardzības līmeni;
(2)saskaņot zemāku izmaksu pārbaudi visu veidu NGS intervencēm, kas nav segto noguldījumu izmaksa maksātnespējas gadījumā, lai uzlabotu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un nodrošinātu rezultātu konsekvenci, pārvaldot banku maksātnespēju;
(3)uzlabot NGS darbību, vienkāršojot administratīvās procedūras, vienlaikus uzlabojot to finansiālās stabilitātes un līdzekļu izmantošanas pārredzamību;
(4)palielināt konverģenci NGS praksē un starp iestādēm un
(5)uzlabot pārrobežu sadarbību starp NGS, veicot atmaksu noguldītājiem, kas atrodas citās ES dalībvalstīs, vai gadījumā, ja bankas maina saistību ar NGS.
•Saskanība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā
Priekšlikums balstās uz esošo NGSD noteikto noguldījumu apdrošināšanas sistēmu un stiprina to. Šajā nolūkā daudzi priekšlikuma elementi izriet no darba, ko EBI veikusi sadarbībā ar valstu NGS un norīkotajām iestādēm. Tajā ir ierosināti grozījumi nolūkā atspoguļot praktisko pieredzi, kas gūta, transponējot ES tiesību aktus dalībvalstīs un piemērojot dažus noteikumus, tostarp saistībā ar banku savienību. Priekšlikums ir ierosināts vienlaikus ar BAND un VNMR pārskatīšanu, lai nodrošinātu ES banku krīzes pārvaldības satvara vispārējo konsekvenci.
•Saskanība ar citām Savienības politikas jomām
Priekšlikuma pamatā ir reformas, kas veiktas pēc finanšu krīzes un kas noveda pie banku savienības veidošanas un vienota noteikumu kopuma visām ES bankām.
Stiprinot noguldītāju paļāvību un finanšu stabilitāti, priekšlikums veicina ES banku nozares noturību un tās spēju atbalstīt ekonomikas atveseļošanu pēc Covid-19 pandēmijas saskaņā ar Eiropas atvērtās stratēģiskās autonomijas politiskajiem mērķiem. Konkrētāk, ar priekšlikumu arī uzlabo patērētāju aizsardzību, saskaņojot konkrētu privātpersonu vai MVU noguldījumu, kas ir īstermiņa un atkarīgi no konkrētiem dzīves notikumiem (“īslaicīgi lieli atlikumi”), aizsardzības līmeni un laikposmu vai pastiprinot informācijas atklāšanu patērētājiem.
Turklāt, lai mazinātu risku, ka NGS atmaksā nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas darbībās iesaistītajiem noguldītājiem, grozījumi balstās uz Direktīvu (ES) 2015/849 par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu un ņem vērā virzienu, kas ierosināts 2021. gada 20. jūlijā pieņemtajā Komisijas tiesību aktu kopumā par ES nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un terorisma finansēšanas novēršanas (AML/CFT) režīmu.
Lai stiprinātu NGS direktīvas noteikumu izpildāmību, grozījumi attiecas uz uzraudzības pilnvarām, kas noteiktas Direktīvā 2013/36/ES (Kapitāla prasību direktīvā jeb KPD). Šī pieeja nostiprina uzskatu, ka atbilstība NGS prasībām ir neapstrīdama prasība visām bankām un nodrošina pamatu notikumu secībai, lai disciplinētu banku, kas neievērotu šādus pienākumus.
Ar grozījumiem arī saskaņo un precizē noteikumus, kas piemērojami preventīviem un alternatīviem pasākumiem, kurus finansē no NGS līdzekļiem. Šie noteikumi ir jāvērtē saistībā ar jau esošajām prasībām par valsts atbalstu finanšu iestādēm, kas noteiktas Komisijas paziņojumā par banku darbību.
Grozījumi arī palielina skaidrību attiecībā uz to klientu līdzekļu aizsardzību, kurus bankā tur nebanku finanšu iestādes, saskaņā ar prasībām par klientu līdzekļu nošķiršanu, kā noteikts
Maksājumu pakalpojumu direktīvā
,
E-naudas direktīvā
un Komisijas Deleģētajā direktīvā (ES) 2017/593. Ņemot vērā straujo attīstību inovatīvu finanšu pakalpojumu jomā, precizējuma mērķis ir veidot klientu uzticēšanos nebanku finanšu iestādēm un to darbības nepārtrauktībai bankas maksātnespējas gadījumā.
2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE
•Juridiskais pamats
Ar priekšlikumu groza spēkā esošo direktīvu, proti, NGSD, jo īpaši attiecībā uz noguldījumu aizsardzības regulējumā jau pieejamo instrumentu labāku piemērošanu.
Līdz ar to priekšlikuma juridiskais pamats ir tāds pats kā sākotnējā tiesību akta juridiskais pamats, proti, LESD 53. panta 1. punkts par tiesībām veikt uzņēmējdarbību, kas ir tāds pats juridiskais pamats kā grozāmā direktīva. Saskaņā ar ES judikatūru, ja leģislatīvs akts ir paredzēts tikai kā cita tiesību akta papildinājums vai labojums, nemainot tā sākotnējo mērķi, ES likumdevējs ir pilnībā tiesīgs pamatot šo tiesību aktu ar pirmā tiesību akta juridisko pamatu.
•Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)
Grozījumi NGSD atbilst subsidiaritātes principam. Ar valstu noteikumiem nevar panākt saskaņotu noguldītāju aizsardzības līmeni un vienotu noteikumu kopumu par NGS finansēšanu un darbību. Tāpēc ir vajadzīga ES rīcība, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus visā ES un novērstu nepamatotas konkurences priekšrocības starp finanšu iestādēm saistībā ar atšķirīgiem noteikumiem par noguldījumu aizsardzību. EBI to uzsvēra arī savos atzinumos par NGSD pārskatīšanu.
Turklāt banku dibināšanu un banku pakalpojumu sniegšanu, tostarp noguldījumu pieņemšanu, var veikt pārrobežu mērogā. Banku sistēmu pārrobežu raksturs var radīt daudz problēmu NGS (izmaiņas NGS piesaistei bankai, klientu uzskaite vai pārrobežu sadarbība), kas rada vajadzību pēc ES iejaukšanās.
Ar lielāko daļu priekšlikuma grozījumu atjaunina spēkā esošos ES tiesību aktus, un kā tādi tie attiecas uz jomām, kurās ES jau ir īstenojusi savas pilnvaras. Ar vairākiem priekšlikumā paredzētajiem pasākumiem tiek ieviesta papildu saskaņošanas pakāpe nolūkā konsekventi sasniegt NGSD noteiktos mērķus.
•Proporcionalitāte
Grozījumi ir samērīgi ar to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu NGSD mērķus.
Grozījumi nosaka kopīgas prasības ar mērķi uzlabot un saskaņot noguldītāju aizsardzības līmeni Eiropas Savienībā. Tomēr priekšlikums nereglamentē ES NGS organizatoriskos modeļus, juridisko struktūru vai iekšējo pārvaldību. Tāpēc izveidotā ES noguldījumu apdrošināšanas struktūra balstās un turpinās balstīties uz valstu NGS tīklu, kas organizēts saskaņā ar dažādiem modeļiem (publiskā NGS, privātā NGS, institucionālās aizsardzības shēmas (IAS)) un attiecību veidiem starp NGS norīkoto iestādi un noregulējuma iestādi (vienā un tajā pašā jumta vienībā vai atsevišķās iestādēs).
Turklāt ar priekšlikumu valstu iestādēm tiek piešķirtas ievērojamas pilnvaras, sākot ar zemāku izmaksu pārbaudes veikšanu, kas nosaka NGS līdzekļu izmantošanas izmaksu efektivitāti. Lielākā daļa tematu, kuri ietverti priekšlikumā (par kopīgu īslaicīgi lielu atlikumu līmeni, klientu līdzekļu aizsardzību, publisko iestāžu aizsardzību), attiecas uz jomām, kurās ES dalībvalstis ir skaidri lūgušas ieviest ES mēroga standartu, lai nodrošinātu lielāku juridisko noteiktību noguldītāju aizsardzībā. Priekšlikumā paredzētās EBI pilnvaras (izmantojot pamatnostādnes un standartus) attiecas tikai uz vistehniskākajiem NGSD tematiem, attiecībā uz kuriem ir vajadzīgs sīkāks prasību skaidrojums.
Priekšlikumā ir saglabāti arī spēkā esošie noteikumi, kas atzīst valstu īpatnības un nodrošina NGSD noteikumu samērīgu piemērošanu, piemēram, izvēloties valstu iespējas, paredzot iespēju konkrētām dalībvalstīm piemērot zemāku mērķapjomu vai IAS dalībniekiem — gūt labumu no samazinātām iemaksām.
•Juridiskā instrumenta izvēle
Tiek ierosināts pasākumus īstenot, ar direktīvu grozot NGSD. Ierosinātie pasākumi attiecas uz jau esošajiem noteikumiem, kas iekļauti šajā juridiskajā instrumentā, vai turpina tos pilnveidot. Tā kā noguldījumu apdrošināšana ir cieši saistīta ar nesaskaņotām valsts tiesību aktu jomām, piemēram, maksātnespējas tiesību aktiem, transponēšana ir nepieciešama, lai ierosinātos noteikumus vislabāk integrētu valsts tiesību aktos.
3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANOS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
•Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes
CMDI satvars tika izstrādāts, lai novērstu un pārvaldītu jebkāda lieluma vai darījumdarbības modeļa iestāžu maksātnespēju. Tas tika izstrādāts ar mērķi saglabāt finanšu stabilitāti, aizsargāt noguldītājus, līdz minimumam samazināt publiskā atbalsta izmantošanu, ierobežot bezrūpīgas rīcības risku un uzlabot finanšu pakalpojumu iekšējo tirgu. Izvērtējumā secināts, ka kopumā CMDI satvars dažos aspektos būtu jāuzlabo.
Jo īpaši izvērtējums liecina, ka juridiskā noteiktība un paredzamība banku maksātnespējas pārvaldībā joprojām ir nepietiekama. Publisko iestāžu lēmums par to, vai izmantot noregulējuma vai maksātnespējas procedūru, dažādās dalībvalstīs var ievērojami atšķirties. Turklāt drošības tīkli, ko finansē nozare, ne vienmēr ir efektīvi, un joprojām pastāv atšķirīgi piekļuves nosacījumi finansējumam noregulējumā un ārpus noregulējuma. Tie ietekmē stimulus un rada regulējuma arbitrāžas iespējas, kad tiek pieņemti lēmumi par to, kādu krīzes pārvaldības instrumentu izmantot. Visbeidzot, vairākās jomās noguldītāju aizsardzība joprojām ir nevienmērīga un nekonsekventa starp dalībvalstīm.
•Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
Komisija veica plašu informācijas apmaiņu, izmantojot dažādus apspriešanās rīkus, lai uzrunātu visas iesaistītās ieinteresētās personas, nolūkā labāk izprast, kā satvars darbojas un kādas ir iespējamās uzlabojumu iespējas.
2020. gadā Komisija sāka apspriešanos par apvienotu sākotnējo ietekmes novērtējumu un ceļvedi, kura mērķis ir sniegt detalizētu analīzi par ES līmenī veicamajām darbībām un dažādu politikas risinājumu iespējamo ietekmi uz ekonomiku, sabiedrību un vidi.
2021. gadā Komisija sāka divas apspriešanās: mērķorientēta un sabiedriska apspriešana ar mērķi iegūt ieinteresēto personu atsauksmes par to, kā tika piemērots CMDI satvars, un viedokļus par iespējamiem grozījumiem. Mērķorientētā apspriešana, kas ietvēra 39 vispārīgus un specifiskus tehniskus jautājumus, tika veikta tikai angļu valodā, un tā bija pieejama no 2021. gada 26. janvāra līdz 20. aprīlim. Sabiedriskajā apspriešanā bija ietverti 10 vispārīgi jautājumi, kas bija pieejami visās ES valodās un norisinājās atsauksmju periodā no 2021. gada 25. februāra līdz 20. maijam. 2021. gada 7. jūlijā tika publicēts kopsavilkuma ziņojums par atsauksmēm saistībā ar šo apspriešanu. Apspriešanās parādīja, ka lielākā daļa respondentu uzskata, ka NGS būtu jāaizsargā arī publisko, tostarp vietējo pašvaldību, noguldījumi. Lielākā daļa banku un NGS uzskatīja, ka pašreizējā regulārā informācijas atklāšana ir pietiekama un ka izmaiņas nav vajadzīgas. Digitālā saziņa bieži tika uzskatīta par vispiemērotāko līdzekli izmaksu ietaupīšanai.
Papildus Komisija 2021. gada 18. martā rīkoja augsta līmeņa konferenci, kurā piedalījās visu attiecīgo ieinteresēto personu pārstāvji. Konferencē tika apstiprināts, cik svarīgs ir efektīvs satvars, bet tika arī uzsvērti pašreizējie trūkumi. Konferences dalībnieki norādīja, ka NGSD satvars gūtu labumu no turpmākas saskaņošanas un labākas mijiedarbības ar noteikumiem, kas izklāstīti Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas direktīvā (NILLND), Maksājumu pakalpojumu direktīvā un valsts atbalsta noteikumos. Pārskatot NGSD, būtu jāatspoguļo arī patērētāju paļaušanās un uzticēšanās, kā arī situācija mazākos tirgos.
Komisijas darbinieki, izmantojot Komisijas ekspertu grupu banku, maksājumu un apdrošināšanas jautājumos, ir arī vairākkārt apspriedušies ar dalībvalstīm par CMDI satvara īstenošanu ES un par iespējamu BAND/VNMR un NGSD pārskatīšanu. Līdztekus diskusijām ekspertu grupā šajā priekšlikumā aplūkotie jautājumi tika apspriesti arī Padomes darba sagatavošanas struktūru sanāksmēs, proti, Padomes Finanšu pakalpojumu un banku savienības jautājumu darba grupas un ENAS augsta līmeņa darba grupas sanāksmēs.
Turklāt tiesību aktu sagatavošanas posmā Komisijas darbinieki rīkoja arī vairākas sanāksmes (klātienē un virtuāli) ar banku nozares pārstāvjiem un citām ieinteresētajām personām.
Visu iepriekš minēto iniciatīvu rezultāti ir ņemti vērā, sagatavojot šo priekšlikumu un tam pievienoto ietekmes novērtējumu. Tie sniedza skaidrus pierādījumus tam, ka pašreizējie noteikumi ir jāatjaunina un jāpapildina, lai vislabāk sasniegtu satvara mērķus. Ietekmes novērtējuma 2. pielikumā ir sniegti minētās apspriešanās un publiskās konferences kopsavilkumi.
•Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana
Lai atbalstītu tās darbu NGSD pārskatīšanā, Komisija nāca klajā ar visaptverošu aicinājumu EBI sniegt ieteikumus. EBI uz to atbildēja, sniedzot piecus atzinumus. Pirmais atzinums par noguldījumu atbilstību, seguma līmeni un sadarbību starp noguldījumu garantiju sistēmām tika iesniegts 2019. gada augustā. Otrais atzinums par noguldījumu garantiju sistēmas izmaksām tika iesniegts 2019. gada oktobrī. Trešais atzinums par noguldījumu garantiju sistēmu finansēšanu un noguldījumu garantiju sistēmu līdzekļu izmantošanu tika iesniegts 2020. gada janvārī. Ceturtais atzinums par pieeju klientu līdzekļiem tika iesniegts 2021. gada oktobrī. Turklāt Komisija ņēma vērā EBI 2020. gada atzinumu par mijiedarbību starp ES direktīvu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu un ES Noguldījumu garantiju sistēmu direktīvu un EBI 2021. gada divgadu atzinumu par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas riskiem, kas ietekmē ES finanšu nozari.
Turklāt Komisija noslēdza līgumu ar Eiropas politikas pētījumu centru (CEPS), lai tas sniegtu divus ziņojumus par noguldījumu apdrošināšanu ar nosaukumu “Maksātnespējas tiesību aktu saskaņošana eurozonā” un “Izvēles iespējas un valstu rīcības brīvība saskaņā ar NGSD”, kas tika publicēti attiecīgi 2016. gada decembrī un 2019. gada novembrī.
Papildus konsultācijām ar ieinteresētajām personām Komisija piedalījās diskusijās un viedokļu apmaiņā, sniedzot informāciju par darbu, ko veic EBI darba grupa noguldījumu garantiju sistēmu jautājumos un ekspertu grupa banku, maksājumu un apdrošināšanas jautājumos.
•Ietekmes novērtējums
Šā priekšlikuma ietekmes novērtējums (IN) attiecas arī uz priekšlikumiem pārskatīt BAND un VNMR, kuros ņemtas vērā no ieinteresētajām personām saņemtās atsauksmes un nepieciešamība risināt dažādus savstarpēji saistītus jautājumus, kas aptver trīs dažādus juridiskos tekstus. Ietekmes novērtējuma 6. pielikumā ir aprakstīti jautājumi saistībā ar NGS pašreizējo darbību, izklāstīti iespējamie scenāriji tās uzlabošanai un pamatoti politikas risinājumi, kas saglabāti ierosinātajos grozījumos. Tajā secināts, ka NGSD kopumā ir efektīvi uzlabojusi noguldītāju aizsardzības līmeni visā ES. Tomēr NGSD aizsardzības pasākumu piemērošana dažādu valstu NGS joprojām ir nevienmērīga, uzsverot nepieciešamību pēc saskaņotiem noteikumiem, lai novērstu atšķirības, kas negatīvi ietekmē noguldītājus. Tajā arī uzsvērts, ka ir jāprecizē segums attiecībā uz konkrētiem noguldītāju veidiem.
Visos politikas risinājumos ir ņemti vērā EBI ierosinājumi un pēc tam saņemtās atsauksmes no dalībvalstu ekspertiem Komisijas ekspertu grupā banku, maksājumu un apdrošināšanas jautājumos, kā arī, ja iespējams, citi analītiski pierādījumi.
Ietekmes novērtējumā tika uzsvērts, ka novērtētie politikas risinājumi uzlabotu noguldījumu apdrošināšanas piemērošanu dalībvalstīs un palielinātu juridisko noteiktību un noguldītāju paļaušanos. Tie pienācīgi pielāgotu noguldītāju aizsardzību finanšu ekosistēmas jaunākajām norisēm un nepilnībām, izmantojot īpašus noteikumus, kas vērsti uz pārrobežu darbībām, finanšu tehnoloģiju pakalpojumiem un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu. Tie arī atvieglotu NGS līdzekļu izmantošanu ne tikai segto noguldījumu izmaksas gadījumos, izmantojot pārskatītu zemāku izmaksu pārbaudi, ja šāda intervence nodrošina noguldītāju piekļuvi saviem noguldījumiem rentablākā veidā.
Tomēr, seguma darbības jomā skaidri iekļaujot noteiktus noguldītāju un noguldījumu veidus (publiskas iestādes, klientu līdzekļi) un vēl vairāk saskaņojot dažus noteikumus (minimālais seguma līmenis īslaicīgi lieliem atlikumiem, atteikšanās no iespējas atskaitīt no atmaksājamās summas to noguldītāju saistības, kuru termiņš ir iestājies), šie grozījumi varētu ietekmēt — kaut arī ierobežotā apmērā — NGS izmaksas. Tāpat arī izmaiņas zemāku izmaksu pārbaudē attiecībā uz NGS izmantošanu intervencēm, kas nav izmaksa, varētu arī finansiāli ietekmēt NGS. Šīs izmaksas segtu banku nozare, veicot iemaksas NGS, un tās neietekmētu nodokļu maksātājus saskaņā ar NGS direktīvā noteikto publisko līdzekļu aizsardzības principu.
Ietekmes novērtējumā arī apstiprināts, ka ES NGS satvars būtu noturīgāks, ja to atbalstītu ENAS. Apvienojot līdzekļus kopīgā sistēmā, tiktu stiprināta banku savienības noguldījumu apdrošināšanas sistēmas spēja tikt galā ar apjomīgām izmaksām un vairotu noguldītāju paļaušanos. Lai gan politikas risinājums izveidot ENAS ir tehniski visnoturīgākais risinājums, šajā posmā tas nav politiski īstenojams.
Vispirms sniegusi negatīvu atzinumu, Regulējuma kontroles padome apstiprināja ietekmes novērtējumu. Lai ņemtu vērā Valdes izteiktās piezīmes par NGS darbību, ietekmes novērtējums ir grozīts, lai labāk precizētu saikni starp EBI ieteikumu un ietekmes novērtējumā izklāstītajiem risinājumiem.
•Normatīvā atbilstība un vienkāršošana
Priekšlikumam būtu jāpalīdz samazināt NGS regulatīvo un administratīvo slogu, likvidējot konkrētas valstu iespējas un rīcības brīvību, piemērojot vienlīdzīgu režīmu trešo valstu filiālēm un stiprinot kārtību pārrobežu sadarbībai starp NGS. Uzlabojot prasītās informācijas atklāšanu un saskaņojot informāciju ar to, kas ir nepieciešams saņēmējiem, grozījumi atvieglos administratīvo darbu NGS prasību īstenošanā.
Attiecībā uz digitālo gatavību priekšlikums balstās uz tehnoloģiskiem un juridiskiem sasniegumiem ar mērķi nodrošināt, ka noguldītājiem paredzētā informācija ir viegli pieejama un ka izmaksas process ir pēc iespējas ātrāks.
Turklāt EBI pilnvarojumi ļaus veikt turpmākus pielāgojumus, lai vēl vairāk uzlabotu un saskaņotu NGSD noteikumu īstenošanu praksē.
Izmaksas bankām un valstu iestādēm būtu ļoti ierobežotas. Paredzams, ka katram noguldītāju aizsardzības uzlabojumam, kas paredzēts NGS direktīvas priekšlikumā (īslaicīgi lieli atlikumi, klientu līdzekļi, publiskās iestādes), būs ļoti neliela ietekme uz NGS līdzekļiem. Piemēram, 13 dalībvalstīs klientu līdzekļu apjoms ir mazāks par 1 % no visiem segtajiem noguldījumiem šajā dalībvalstī. Tāpēc priekšlikums saglabās ES banku nozares konkurētspēju, vienlaikus uzlabojot aizsardzību, ko piedāvā ES noguldītājiem. Turklāt saskaņā ar pārskatīto direktīvu šo uzlabojumu radītās potenciālās papildu izmaksas, kaut arī ierobežotas, lielā mērā tiktu kompensētas ar samazinātām izmaksām NGS attiecībā uz to ikdienas darbībām. Patiešām, samazinot iespēju skaitu, vienkāršojot pastāvošos mehānismus pārrobežu sadarbībai un ES līmenī izveidojot vienotu metodiku zemāku izmaksu pārbaudes pabeigšanai, ar priekšlikumu tiks atbrīvoti NGS administratīvie resursi.
Ņemot vērā NGS pieaugošo lomu krīzes pārvaldībā, nolūkā izmantot to finanšu līdzekļus, kas ir iekasēti no banku nozares, varētu būt nepieciešams biežāk papildināt NGS līdzekļus. Tomēr saskaņā ar zemāku izmaksu pārbaudi šie pasākumi ir atļauti tikai tad, ja tos uzskata par lētākiem NGS nekā izmaksas scenāriju. Šāda pieeja ilgtermiņā aizsargā NGS finanšu resursus.
•Pamattiesības
Priekšlikumā ir ievērotas pamattiesības un principi, kas atzīti ES Pamattiesību hartā, jo īpaši darījumdarbības brīvība (16. pants), tiesības uz īpašumu (17. pants) un patērētāju aizsardzība (38. pants).
4.IETEKME UZ BUDŽETU
ES budžetu šis priekšlikums neietekmē. Saskaņā ar priekšlikumu EBI būtu jāizstrādā septiņi tehniskie standarti un sešas pamatnostādnes papildus tām, kas jau ir iekļautas NGSD. No šiem sešiem jaunajiem norādījumiem par pamatnostādnēm trīs norādījumu mērķis ir tikai kodificēt pirmajā līmenī jau esošās pamatnostādnes (spriedzes testi, pieejamo finanšu līdzekļu noteikšana un paziņošana, sadarbības nolīgumi), kas tika izveidotas pēc EBI iniciatīvas. Tāpēc saskaņā ar šīm pamatnostādnēm nebūtu nepieciešams ievērojams papildu darba slogs. Pārējie priekšlikumā paredzētie pilnvarojumi attiecas uz dažādiem tematiem, aptverot gan ļoti mērķtiecīgas pilnvaras (zema riska aktīvu diversifikācijas princips), gan plašākus tematus (zemāku izmaksu definīcija).
Ņemot vērā EBI iepriekšējo un pašreizējo darbu saistībā ar krīzes pārvaldību, tiek uzskatīts, ka EBI ierosinātie uzdevumi neprasīs izveidot papildu amata vietas un tos var veikt, izmantojot pašreizējos resursus.
Tehniskie standarti ir izstrādājami 12 mēnešu laikā pēc direktīvas stāšanās spēkā. Šim termiņam būtu jānodrošina pietiekams laiks EBI to izstrādei, ņemot vērā tās pašreizējos resursus.
5.CITI ELEMENTI
•Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība
Regulāri sadarbojoties ar EBI Noguldījumu garantiju sistēmu darba grupu, Komisija novērtē tiesību normu īstenošanu un palīdz saskaņot noguldītāju aizsardzības līmeni visā ES.
Kā jau noteikts esošajā NGSD, valstu iestādes turpinās ziņot EBI par pieejamo finanšu līdzekļu apjomu, alternatīviem finansēšanas mehānismiem un NGS līdzekļu izmantošanu, kas savukārt būtu jāatklāj EBI. Ar priekšlikumu ierosina saglabāt arī periodisku un turpmāku pārskatīšanu, kas jau bija paredzēta sākotnējā direktīvā, attiecībā uz NGS spriedzes testiem, kritērijus uz risku balstītām iemaksām un seguma līmeņa pārskatīšanu.
•Detalizēts konkrētu priekšlikuma noteikumu skaidrojums
Ierosinātie grozījumi balstās uz NGS pilnvarām un tās precizē, lai labāk aizsargātu noguldījumus saistībā ar kompensāciju noguldītājiem. Tie arī pastiprina NGS lomu ārpus situācijām, kad NGS atmaksā noguldītājiem pēc bankas maksātnespējas banku krīzes pārvaldības nolūkā, lai saglabātu noguldītāju paļāvību un finanšu stabilitāti. Visbeidzot, ar tiem ir noteiktas īpašas prasības, lai vienkāršotu NGS ikdienas darbības un risinātu administratīvi sarežģītas situācijas.
Ar priekšlikumu groza šādus NGSD noteikumus:
Ņemot vērā uzlabotās iespējas izmantot NGS, lai finansētu preventīvus pasākumus, pārveduma stratēģijas noregulējumā un alternatīvus pasākumus maksātnespējas gadījumā, tiek grozīts 1. pants (“Priekšmets un darbības joma”), lai precizētu, ka šīs direktīvas darbības jomā ietilpst arī NGS izveide un darbība, noguldījumu segums un atmaksa un NGS līdzekļu izmantošana pasākumiem, ar ko saglabā noguldītāju piekļuvi viņu noguldījumiem. Šā panta 2. punkta d) apakšpunktu groza, lai precizētu, ka direktīva attiecas uz trešās valstīs iedibinātu kredītiestāžu filiālēm.
2. pantā ir izklāstīti termini un definīcijas, ko izmanto šajā direktīvā. Tas tiek grozīts, lai ieviestu definīcijas saskaņā ar jaunajiem noteikumiem, kas priekšlikumā ietverti, ņemot vērā EBI atzinumos sniegtos ieteikumus, jo īpaši attiecībā uz klientu līdzekļu noguldījumiem un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas un teroristu finansēšanas novēršanu.
4. panta 8. punkts ir konsolidēts jaunajā 16.a pantā par informācijas apmaiņu starp kredītiestādēm un NGS un iestāžu sniegtajiem pārskatiem (skatīt turpmāk).
Savā atzinumā EBI norādīja uz to, ka publisko iestāžu definīcija tiek interpretēta atšķirīgi. Tā rezultātā dalībvalstīs bija atšķirīgs noguldījumu aizsardzības tvērums, kuras dažos gadījumos izslēdza no aizsardzības tādas publiskas vienības kā skolas, slimnīcas vai pašvaldību dienestus, kas nav sarežģīti noguldītāji. Pastāvošā diferenciācija starp publiskajām iestādēm, pamatojoties uz to budžetu un citām iezīmēm, kredītiestādēm un NGS rada darbības grūtības. Tāpēc 5. pantā publiskās iestādes vairs nav izslēgtas no noguldītāju aizsardzības tvēruma ar mērķi saskaņot un uzlabot to aizsardzību. Minētajā pantā arī precizēts, ka noguldījumi, kas saistīti ar teroristu finansēšanu, ir izslēgti no NGS aizsardzības.
6. pants, kas reglamentē noguldītāju aizsardzības seguma līmeni, ir grozīts, lai saskaņotu īslaicīgu lielu atlikumu minimālo aizsardzības līmeni, saistīto aizsardzības periodu un precizētu to aizsargāto noguldījumu tvērumu, kuri tiek turēti saistībā ar darījumiem ar nekustamo īpašumu.
Ņemot vērā pašreizējās iespējas atšķirīgās interpretācijas attiecībā uz atskaitījumu no to noguldītāju saistību atmaksājamās summas, kuru termiņš ir iestājies, 7. panta 5. punktu svītro, lai saskaņotu noteikumus par atmaksājamās summas aprēķināšanu. 7. punkts ir grozīts, lai ņemtu vērā situācijas, kad procentu likme ir negatīva.
Ir ieviests jauns 7.a pants par pierādīšanas pienākumu, lai precizētu procesuālo aspektu par noguldījumu atbilstību vai tiesībām uz tiem, atstājot noguldītājiem un kontu turētājiem pienākumu pierādīt, ka viņiem ir absolūtas tiesības uz noguldījumiem saņēmēja kontos vai kontos ar īslaicīgi lielu atlikumu.
Lai dotu vairāk laika pārbaudīt atmaksāšanas atbilstību un saskaņā ar 7.a pantā paredzēto noteikumu par pierādīšanas pienākumu, 8. pants tiek grozīts, lai NGS varētu piemērot ilgāku laikposmu – līdz 20 darbdienām – saņēmēju kontu, klientu līdzekļu un īslaicīgi lielu atlikumu atmaksas gadījumā. Termiņu sāk skaitīt no dienas, kad NGS ir saņēmusi pilnīgu dokumentāciju, kas ļauj izskatīt prasījumus un pārbaudīt atmaksas nosacījumus. Ar grozīto pantu arī ļauj NGS noteikt robežvērtību pasīvo kontu atmaksai.
Ir iekļauts jauns 8.a pants, lai nodrošinātu, ka noguldītājiem, kuru noguldījumi pārsniedz 10 000 EUR robežvērtību, tiek atmaksāts ar kredīta pārvedumiem saskaņā ar NILLN/TFN mērķiem.
Finanšu iestādes, piemēram, ieguldījumu brokeru sabiedrības, maksājumu vai e-naudas iestādes savāc līdzekļus no saviem klientiem, un nozaru noteikumos tām ir noteikts pienākums aizsargāt šos līdzekļus, tostarp, izvietojot tos nošķirtos kontos kredītiestādēs. Jaunajā 8.b pantā ir izklāstīti noteikumi, lai saskaņotu noguldījumu aizsardzības tvērumu šādiem līdzekļiem, kas nošķiršanas nolūkā noguldīti to klientu vārdā un uzdevumā. Minētajā pantā ir arī sīki izklāstīta kārtība, kādā konta turētājam vai klientam jāveic atmaksa, un EBI tiek pilnvarota izstrādāt regulatīvo tehnisko standartu projektu klientu identificēšanai šādos gadījumos.
Komisijas priekšlikumā regulai par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, ir noteikts, ka finanšu uzraudzības iestādēm jāsadarbojas ar noregulējuma iestādēm vai norīkotajām iestādēm un jāinformē šīs iestādes par klienta uzticamības pārbaudes pasākumu rezultātiem. Tiek ieviests jauns NGSD 8.c pants, lai izvairītos no noguldījumu atmaksāšanas, ja klienta uzticamības pārbaudes rezultāti liecina, ka pastāv aizdomas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu, kā arī lai šādos gadījumos nodrošinātu netraucētu informācijas apmaiņu starp norīkoto iestādi un NGS. Šis jaunais noteikums paredz arī ieturēšanas kārtību attiecībā uz NGS atmaksājumiem par tādu segto noguldījumu izmaksu, kas rada bažas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju/terorisma finansēšanu.
NGS direktīvas 9. pantā ir noteikts, ka, ja NGS veic maksājumus saistībā ar noregulējuma procedūru, NGS vajadzētu būt prasījumam pret attiecīgo kredītiestādi par summu, kas vienāda ar tās maksājumiem. Šim prasījumam būtu jābūt līdzvērtīgam segtajiem noguldījumiem. Šis noteikums nenošķir NGS iemaksu atvērtas bankas iekšējās rekapitalizācijas noregulējumā (ja bankas vienība tiek saglabāta un turpina darbību) un NGS iemaksas pārveduma stratēģijas finansēšanā (darījumdarbības pārdošana vai pagaidu iestādes instruments un atlikušās vienības likvidācija). Šādas nošķiršanas neesība var radīt nenoteiktību attiecībā uz NGS prasījuma esību un summu dažādos scenārijos. Tāpēc 9. pants tiek grozīts, lai precizētu, ka tad, ja NGS līdzekļus izmanto saistībā ar pārveduma stratēģijām noregulējumā vai alternatīviem pasākumiem maksātnespējas procedūrās, NGS vajadzētu būt prasījumam pret atlikušo iestādi vai vienību tās turpmākajā likvidācijas procedūrā saskaņā ar valsts tiesību aktiem. To pamato fakts, ka NGS līdzekļi tiek izmantoti saistībā ar zaudējumiem, kas citādi būtu jāsedz noguldītājiem. Šim prasījumam vajadzētu būt tādai pašai prioritātei kā noguldījumiem saskaņā ar valsts maksātnespējas noteikumiem, lai nodrošinātu, ka akcionāri un kreditori, kas palikuši atlikušajā iestādē vai vienībā, efektīvi absorbē iestādes zaudējumus, un uzlabotu NGS iespēju atgūt līdzekļus maksātnespējas gadījumā. Turpretim NGS iemaksai atvērtas bankas iekšējās rekapitalizācijas noregulējumā segto noguldījumu vietā par summu, par kādu segtie noguldījumi tiktu norakstīti vai konvertēti, ja tiem piemērotu iekšējo rekapitalizāciju, nevajadzētu radīt prasījumu pret noregulējamo iestādi, jo tas likvidētu NGS iemaksas mērķi.
9. panta 3. punkts ir grozīts, lai līdz pieciem gadiem saskaņotu laikposmu, kurā noguldītāji var iesniegt prasījumu pret NGS.
10. pants ir grozīts, lai precizētu atsauces periodu mērķapjoma aprēķināšanai un to, ka tiesības sasniegt mērķapjomu ir tikai ar tiem līdzekļiem, kas tieši iemaksāti NGS vai kurus atguvusi NGS. Šis precizējums atbilst pašreizējiem noteikumiem, kas piemērojami saskaņā ar EBI pamatnostādnēm. Mērķis ir precizēt, ka līdzekļi, kas iekasēti, izmantojot aizdevumus, nav atbilstīgi, lai sasniegtu mērķapjomu.
10. panta 4. punkts ir svītrots, jo praksē nav izmantota iespēja piesaistīt pieejamos finanšu līdzekļus, izmantojot obligātās iemaksas, ko dalībiestādes veic esošajās obligāto iemaksu shēmās, ko izveidojusi dalībvalsts.
Saskaņā ar EBI atzinumiem nolūkā uzlabot prakses konverģenci un nodrošināt, ka līdzekļus varētu darīt pieejamus, lai ievērotu termiņu atmaksāšanai noguldītājiem, 10. pantam tiek pievienots jauns 11. punkts, kurā paredzēts, ka noguldījumu garantiju sistēmas var elastīgi izmantot alternatīvus finansēšanas mehānismus, ko finansē no privātiem avotiem, pirms tās izmanto pieejamos finanšu līdzekļus un līdzekļus, kas iekasēti, izmantojot ārkārtas iemaksas. Turklāt šāda elastība ļautu NGS izvairīties no nepieciešamības nekavējoties piesaistīt ārkārtas iemaksas, ja šādu iemaksu piesaistīšana apdraudētu finanšu stabilitāti (piemēram, sistēmiskas krīzes gadījumā). Ir vajadzīga arī pilnīga elastība, lai noguldījumu garantiju sistēmas varētu izmantot savus līdzekļus visefektīvākajā veidā un izvairīties no savu aktīvu (pieejamo finanšu līdzekļu) ārkārtas pārdošanas krīzes gadījumā. Tajā pašā laikā šis noteikums nodrošina to, ka finansējumu no publiskiem avotiem varētu izmantot tikai kā galējo līdzekli.
Turklāt ar jauno 10. panta punktu precizē prasības, ar ko nodrošina NGS līdzekļu pareizu pārvaldību un pilnvaro EBI izstrādāt pamatnostādnes par NGS ieguldījumu stratēģijas diversifikāciju. Tajā arī paredzēta iespēja NGS līdzekļus noguldīt nošķirtā kontā valsts centrālajā bankā vai valsts kasē. Turklāt ar to pilnvaro EBI izstrādāt regulatīvos tehniskos standartus par noguldījumu garantiju sistēmām pieejamo finanšu līdzekļu nodalīšanu.
11. pants ir grozīts, lai precizētu atšķirību starp preventīviem un alternatīviem pasākumiem. Preventīvie pasākumi ir NGS intervences, kas finansiāli atbalsta grūtībās nonākušu banku, piemēram, garantiju, naudas iepludināšanas, līdzdalības kapitālā palielināšanas veidā, pirms banka atbilst nosacījumiem, lai kļūtu par tādu iestādi, kas kļūst vai, iespējams, kļūs maksātnespējīga, ar mērķi saglabāt savu finanšu stabilitāti. Alternatīvi pasākumi ir NGS intervences, kas atbalsta bankrotējošās bankas noguldījumu un aktīvu pārvešanu uz citu banku (piemēram, naudas iemaksas, lai izlīdzinātu starpību starp aktīviem un noguldījumiem, garantiju veidā) maksātnespējas kontekstā, lai saglabātu noguldītāju piekļuvi savainaudai.
11.a pantā ir noteikts aizsardzības pasākumu kopums preventīviem pasākumiem un sadalīti pienākumi starp iestādēm novērtēt, kā tiek piemēroti preventīvie pasākumi. Tā mērķis ir nodrošināt, lai šo pasākumu izmantošana būtu savlaicīga, rentabla un konsekventi piemērota visās dalībvalstīs, tādējādi uzlabojot pašreizējo situāciju.
11.b pantā ir paredzēti nosacījumi, kas ir pamatā piezīmei par pasākumiem, kurus kredītiestāde apņemas veikt, lai nodrošinātu vai atjaunotu atbilstību prudenciālajām prasībām. Par šādu piezīmi par pasākumiem būtu jāapspriežas ar kompetento iestādi .
11.c pantā ir noteiktas prasības kredītiestādēm, kuras nav izpildījušas savas saistības vai nav atmaksājušas finansiālo atbalstu, kas piešķirts ar preventīviem pasākumiem. EBI ir pilnvarota izstrādāt pamatnostādnes par saturu piezīmei par pasākumiem, kas vajadzīgi, lai efektīvi īstenotu preventīvu pasākumu un sanācijas plānu.
Izmantojot NGS līdzekļus 11. panta 5. punktā minētajiem alternatīvajiem pasākumiem, 11.d pantā ir paredzēti bankas aktīvu, tiesību un saistību tirdzniecības nosacījumi. Šis process būtu jāsaskaņo, lai ierobežotu negatīvo ietekmi uz konkurenci un veicinātu potenciālo pircēju piesaistīšanu. Tam būtu arī jānodrošina konsekvence ar pārveduma instrumentiem saskaņā ar BAND. Saskaņā ar BAND nekavējoties būtu jāsāk procedūras atlikušās vienības sakārtotai likvidācijai.
Zemāku izmaksu pārbaudē izmaksas, kas rodas NGS, veicot intervenci nolūkā novērst bankas finansiālā stāvokļa turpmāku pasliktināšanos, vai izmaksas, kas rodas NGS saistībā ar darījumdarbības nodošanu citai bankai, salīdzina ar hipotētiska scenārija izmaksām, kas rastos, veicot segto noguldījumu izmaksu likvidācijas procesā. Šī prasība dalībvalstīs ir īstenota atšķirīgi. Ar jauno 11.e pantu precizē un saskaņo pieeju zemāku izmaksu pārbaudes veikšanai, ar ko nosaka maksimālo summu, kuru NGS var iemaksāt, neveicot izmaksu, lai finansētu preventīvus, noregulējuma un alternatīvus pasākumus. Segto noguldījumu izmaksa maksātnespējas gadījumā var radīt tiešas un netiešas izmaksas NGS un tās dalībniekiem. Tiešās izmaksas atbilst summai, ko NGS izmaksājusi, veicot izmaksu, no kuras atskaitīti likvidācijas procedūras ietvaros atgūtie līdzekļi. Netiešajās izmaksās būtu jāņem vērā NGS iztērēto līdzekļu papildināšana un NGS finansējuma papildu izmaksas, kas saistītas ar izmaksu. Ja preventīvo pasākumu nolūkā tiek veikta zemāku izmaksu pārbaude, šādu pasākumu nozīme NGS statūtos vai līgumā noteiktajās pilnvarās būtu jāņem vērā arī izmaksas aprēķināšanā hipotētiskā scenārijā. Tādu intervenču izmaksās, kas nav izmaksa, būtu jāņem vērā sagaidāmie ieņēmumi, darbības izdevumi un iespējamie zaudējumi, kas saistīti ar intervenci. EBI ir pilnvarota izstrādāt regulatīvo tehnisko standartu projektu, kurā precizēta zemāku izmaksu pārbaudes aprēķināšanas metodika.
14. pants ir grozīts, lai precizētu, ka NGS sniegtā aizsardzība attiecas arī uz noguldītājiem, kas atrodas dalībvalstīs, kurās to dalībnieces kredītiestādes izmanto pakalpojumu sniegšanas brīvību. Tajā ir paredzēti nosacījumi, lai sniegtu NGS piederības dalībvalstī iespēju tieši atmaksāt citā dalībvalstī iedibinātu filiāļu noguldītājiem un ļautu noguldījumu garantiju sistēmai uzņēmējā dalībvalstī darboties kā kontaktpunktam to kredītiestāžu noguldītājiem, kuras izmanto pakalpojumu sniegšanas brīvību. EBI ir pilnvarota izstrādāt pamatnostādnes par piederības valsts un uzņēmējas valsts NGS attiecīgajām lomām un par apstākļiem un nosacījumiem, saskaņā ar kuriem piederības dalībvalsts NGS būtu jāpieņem lēmums par kompensāciju noguldītājiem filiālēs, kas atrodas citā dalībvalstī. Turklāt minētajā pantā ir precizēti noteikumi, kas piemērojami to līdzekļu aprēķināšanai, kuri jāpārskaita, ja dalībiestāde maina savu saistību ar NGS no vienas dalībvalsts uz citu.
15. pants ir grozīts, lai noteiktu, ka trešās valstīs iedibinātu kredītiestāžu filiālēm ir jāpievienojas NGS kādā dalībvalstī, ja tās vēlas sniegt banku pakalpojumus un pieņemt atbilstīgus noguldījumus Eiropas Savienībā. Saskaņā ar EBI atzinumu lielākā daļa trešo valstu filiāļu ES dalībvalstīs jau ir ES NGS dalībnieces vai nu tāpēc, ka trešās valsts noguldītāju aizsardzības režīms tiek uzskatīts par nelīdzvērtīgu, vai arī tāpēc, ka nav veikts oficiāls līdzvērtības novērtējums. Dažām no atlikušajām filiālēm nebija pienākuma pievienoties attiecīgajai ES NGS, neraugoties uz līdzvērtības novērtējuma rezultātiem, kas liecināja, ka to noguldītāju aizsardzība nebija līdzvērtīga. Saskaņā ar EBI ieteikumu šis grozījums ietver šo dalības prasību un nodrošina vienādu aizsardzību noguldītājiem trešo valstu banku ES filiālēs un ES bankās, un to filiālēs dažādās dalībvalstīs. Tas uzlabo noguldītāju aizsardzību, jo tas novērš risku, ka Eiropas Savienībā ir noguldījumi, kuru aizsardzība, ko veic trešo valstu NGS, neatbilst ES standartiem (saskaņā ar EBI atzinumu 5 no 74 ārpus EEZ esošām filiālēm Eiropas Savienībā nebija ES NGS dalībnieces). Prasība trešo valstu banku ES filiālēm pievienoties ES NGS atbilst arī vienam no šīs pārskatīšanas galvenajiem mērķiem, proti, atvieglot NGS līdzekļu izmantošanu noregulējumā.
Lai izvairītos no tā, ka NGS līdzekļi ir pakļauti ekonomikas un finanšu riskiem trešās valstīs, ar jauno 15.a pantu atļauj attiecināt NGS segumu uz noguldītājiem, kas pieder dalībiestāžu filiālēm, kuras atrodas trešās valstīs, tikai tad, ja iekasētie līdzekļi pārsniedz minimālo mērķapjomu.
16. pants ir grozīts, lai saskaņotu informāciju, kas bankām katru gadu jāsniedz saviem klientiem par savu noguldījumu aizsardzību. Tas arī uzlabo informācijas prasības noguldītājiem gadījumos, kad notiek kredītiestāžu apvienošanās vai cita būtiska reorganizācija, izmaiņas NGS piederībā un noguldījumi nav pieejami banku kritiskās finansiālās situācijas dēļ. Dalībvalstis ir pilnvarotas pārbaudīt noguldītājiem sniegtās informācijas atbilstību, un EBI ir pilnvarota izstrādāt regulatīvo standartu projektu attiecībā uz informācijas lapas formātu un saturu, un procedūrām un informāciju noguldītājiem, arī attiecībā uz klientu līdzekļu noguldījumiem un teroristu finansēšanas/nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas situācijām.
Tiek ieviests jauns 16.a pants, lai precizētu noteikumus par ziņošanu un uzlabotu informācijas apmaiņu starp kredītiestādi un NGS un starp NGS un norīkotajām iestādēm un EBI. Ir svarīgi, lai NGS no savām saistītajām iestādēm jebkurā laikā un pēc pieprasījuma saņemtu informāciju par noguldījumiem, ko tā apdrošina. Tas ir nepieciešams, lai NGS efektīvi darbotos, kā prasīts šajā direktīvā. Šīs pārskatu sniegšanas prasības izriet no banku pašreizējiem pienākumiem nodrošināt noguldījumu tūlītēju identifikāciju vai no noguldītāju aizsardzības paplašināšanas, un tāpēc tās nav pretrunā vispārējam mērķim samazināt administratīvo slogu kredītiestādēm. Turklāt ir svarīgi, lai EBI būtu pienācīgi informēta par situācijām, kuras rodas un kurās NGS var iejaukties saskaņā ar šo direktīvu, lai atbalstītu EBI tās uzdevumos pārraudzīt Eiropas banku sistēmas finanšu integritāti, stabilitāti un drošību. EBI būs pilnvarota izstrādāt īstenošanas tehnisko standartu projektu par šīs informācijas paraugu, procedūrām un saturu.
Dalībvalstīm šie grozījumi jātransponē divu gadu laikā pēc grozošās direktīvas stāšanās spēkā. Jaunie noteikumi par aizsardzības pasākumu piemērošanu attiecībā uz to, kā NGS izmanto preventīvus pasākumus saskaņā ar 11.a pantu, paredz, ka NGS un norīkotajām iestādēm ir jāveic organizatoriskas izmaiņas un pakāpeniski jāpalielina darbības spējas, kas attaisno ilgāku īstenošanas periodu. Ņemot vērā IAS iezīmes, kas atzītas par NGS, šo īstenošanas periodu var no jauna pagarināt.
2023/0115 (COD)
Priekšlikums
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES DIREKTĪVA
ar ko attiecībā uz noguldījumu aizsardzības tvērumu, noguldījumu garantiju sistēmas līdzekļu izmantošanu, pārrobežu sadarbību un pārredzamību groza Direktīvu 2014/49/ES
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 53. panta 1. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu,
ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru,
tā kā:
(1)Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/49/ES 19. panta 5. un 6. punktu Komisija ir pārskatījusi minētās direktīvas piemērošanu un darbības jomu un secinājusi, ka mērķis aizsargāt noguldītājus Savienībā, izveidojot noguldījumu garantiju sistēmas (NGS), lielākoties ir sasniegts. Tomēr Komisija arī secināja, ka ir jānovērš atlikušie trūkumi noguldītāju aizsardzībā un jāuzlabo NGS darbība, vienlaikus saskaņojot noteikumus par NGS intervencēm, kas nav izmaksas procedūras.
(2)Ja netiek pildīts pienākums veikt iemaksas NGS vai sniegt informāciju noguldītājiem un NGS, tas varētu apdraudēt noguldītāju aizsardzības mērķi. NGS vai attiecīgā gadījumā norīkotās iestādes var piemērot finansiālas sankcijas par novēlotu iemaksu veikšanu. Ir svarīgi uzlabot koordināciju starp NGS, norīkotajām un kompetentajām iestādēm, lai veiktu izpildes pasākumus pret kredītiestādi, kas nepilda savus pienākumus. Lai gan uzraudzības un izpildes pasākumu piemērošanu, ko kompetentās iestādes veic attiecībā uz kredītiestādēm, reglamentē valstu tiesību akti un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES, ir jānodrošina, ka norīkotās iestādes laikus informē kompetentās iestādes par jebkādiem kredītiestāžu pienākumu pārkāpumiem saskaņā ar noguldījumu aizsardzības noteikumiem.
(3)Lai atbalstītu NGS prakses turpmāku konverģenci un palīdzētu NGS pārbaudīt to noturību, Eiropas Banku iestādei (EBI) būtu jāizdod pamatnostādnes par NGS sistēmu spriedzes testu veikšanu.
(4)Saskaņā ar Direktīvas 2014/49/ES 5. panta 1. punkta d) apakšpunktu noteiktu finanšu iestāžu, tostarp ieguldījumu brokeru sabiedrību, noguldījumi ir izslēgti no NGS seguma. Tomēr līdzekļi, ko šīs finanšu iestādes saņem no saviem klientiem un ko tās savu klientu vārdā nogulda kredītiestādē, sniedzot savus pakalpojumus, būtu jāaizsargā, ievērojot konkrētus nosacījumus.
(5)Noguldītāju loku, kas pašlaik ir aizsargāts ar atmaksu, ko veic NGS, motivē vēlme aizsargāt neprofesionālos ieguldītājus, savukārt tiek uzskatīts, ka profesionāliem ieguldītājiem šāda aizsardzība nav vajadzīga. Šā iemesla dēļ publiskās iestādes ir izslēgtas no seguma tvēruma. Tomēr lielāko daļu publisko iestāžu (kas dažās dalībvalstīs ietver skolas un slimnīcas) nevar uzskatīt par profesionāliem ieguldītājiem. Tādēļ ir jānodrošina, ka visu neprofesionālo ieguldītāju, tostarp publisko iestāžu, noguldījumi var saņemt NGS piedāvāto aizsardzību.
(6)Noguldījumi, kas rodas konkrētu notikumu rezultātā, tostarp darījumi ar nekustamo īpašumu saistībā ar privātmājokļiem vai noteiktu apdrošināšanas pabalstu izmaksāšana, uz laiku var izraisīt lielus noguldījumus. Šā iemesla dēļ Direktīvas 2014/49/ES 6. panta 2. punktā dalībvalstīm pašlaik ir noteikts pienākums nodrošināt, ka noguldījumi, kas rodas minēto notikumu rezultātā, tiek aizsargāti vairāk nekā EUR 100 000 apmērā vismaz trīs mēnešus, bet ne ilgāk kā 12 mēnešus no brīža, kad summa ir kreditēta, vai no brīža, kad šādi noguldījumi kļūst likumīgi pārvedami. Lai saskaņotu noguldītāju aizsardzību Savienībā un mazinātu administratīvo sarežģītību un juridisko nenoteiktību saistībā ar šādu noguldījumu aizsardzības tvērumu, to aizsardzība ir jāsaskaņo vismaz EUR 500 000 apmērā attiecībā uz saskaņotu sešu mēnešu termiņu papildus seguma līmenim EUR 100 000 apmērā.
(7)Veicot darījumu ar nekustamo īpašumu, līdzekļus var pārskaitīt caur dažādiem kontiem pirms darījuma faktiskā norēķina. Tādēļ, lai aizsargātu noguldītājus, kas veic darījumus ar nekustamo īpašumu nepastarpinātā veidā, īslaicīgi lielu atlikumu aizsardzība būtu jāpiemēro ieņēmumiem no pārdošanas, kā arī līdzekļiem, kas noguldīti privātmājokļa iegādei īstermiņā.
(8)Lai nodrošinātu savlaicīgu NGS atmaksājamās summas izmaksu un vienkāršotu administratīvos un aprēķināšanas noteikumus, aprēķinot atmaksājamo summu, būtu jāatceļ rīcības brīvība ņemt vērā vēl neizpildītās saistības.
(9)Ir jāoptimizē NGS darbības spējas un jāsamazina to administratīvais slogs. Šā iemesla dēļ būtu jānosaka, ka attiecībā uz to noguldītāju identificēšanu, kuriem ir tiesības uz noguldījumiem saņēmēja kontos, vai novērtējumu par to, vai noguldītāji ir tiesīgi uz īslaicīgi liela atlikuma aizsardzības pasākumiem, noguldītāju un kontu turētāju pienākums ir ar saviem līdzekļiem pierādīt savas tiesības.
(10)Dažiem noguldījumiem var piemērot ilgāku atmaksas periodu, jo attiecībā uz tiem NGS ir jāpārbauda prasījums veikt atmaksu. Lai saskaņotu noteikumus visā Savienībā, atmaksas termiņš būtu jāierobežo līdz 20 darbdienām pēc attiecīgās dokumentācijas saņemšanas.
(11)Administratīvās izmaksas, kas saistītas ar neaktīvos kontos esošo nelielu summu atmaksu, var pārsniegt noguldītāja ieguvumus. Tādēļ ir jāprecizē, ka NGS nevajadzētu būt pienākumam veikt aktīvus pasākumus, lai atmaksātu šādos kontos turētos noguldījumus, ja tie ir mazāki par konkrētām robežvērtībām, kas būtu jānosaka valsts līmenī. Tomēr būtu jāsaglabā noguldītāju tiesības pieprasīt šādu summu. Turklāt, ja tam pašam noguldītājam ir arī citi aktīvi konti, NGS šī summa būtu jāiekļauj atmaksājamās summas aprēķinā.
(12)NGS izmanto dažādas metodes atmaksāšanai noguldītājiem, sākot ar naudas izmaksu un beidzot ar elektroniskiem pārvedumiem. Tomēr, lai nodrošinātu atmaksas procesa izsekojamību no NGS un lai saglabātu atbilstību Savienības regulējuma mērķiem attiecībā uz to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, noguldītāju atmaksājumiem, kurus veic, izmantojot kredīta pārvedumus, vajadzētu būt izmaksas metodei pēc noklusējuma, ja atmaksa pārsniedz EUR 10 000.
(13)Finanšu iestādes ir izslēgtas no noguldījumu aizsardzības. Tomēr dažas finanšu iestādes, tostarp e-naudas iestādes, maksājumu iestādes un ieguldījumu brokeru sabiedrības, arī no saviem klientiem saņemtos līdzekļus nogulda banku kontos, bieži vien uz laiku, lai izpildītu aizsardzības pienākumus saskaņā ar nozaru tiesību aktiem, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/110/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/2366 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/65/ES. Ņemot vērā šo finanšu iestāžu pieaugošo lomu, NGS būtu jāaizsargā šādi noguldījumi ar nosacījumu, ka šie klienti ir identificēti vai identificējami.
(14)Finanšu iestāžu klienti ne vienmēr zina, kurā kredītiestādē finanšu iestāde ir izvēlējusies noguldīt viņu līdzekļus. Tādēļ NGS šādus noguldījumus nedrīkst agregēt ar noguldījumu, kas tiem pašiem klientiem varētu būt tajā pašā kredītiestādē, kurā finanšu iestāde ir noguldījusi to noguldījumus. Kredītiestādes var nepazīt klientus, kuriem ir tiesības uz attiecīgā klienta kontos turēto summu, vai arī tās nevar pārbaudīt un reģistrēt šo klientu individuālos datus. Atkarībā no finanšu iestādes veida un darījumdarbības modeļa var būt apstākļi, kad atmaksāšana tieši klientam varētu apdraudēt konta turētāju. Tāpēc NGS būtu jāļauj atmaksāt summas klienta kontā, ko konta turētājs atvēris citā kredītiestādē, par labu katram klientam, ja ir izpildīti konkrēti kritēriji. Lai šādās situācijās izvairītos no dubulta maksājuma riska, jebkādi klientu prasījumi saistībā ar summām, ko konta turētājs tur viņu vārdā, būtu jāsamazina par summu, ko NGS atmaksā tieši šiem klientiem. Tādēļ EBI būtu jāizstrādā regulatīvo tehnisko standartu projekts, lai precizētu tehnisko informāciju, kas saistīta ar klientu identifikāciju atmaksas nolūkā, kritērijus atmaksai konta turētājam par labu katram klientam vai klientam tieši un noteikumus nolūkā izvairīties no vairākkārtējiem izmaksu prasījumiem vienam un tam pašam saņēmējam.
(15)Atmaksājot noguldītājiem, NGS var saskarties ar situācijām, kas rada bažas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju. Tādēļ NGS būtu jāietur izmaksa noguldītājam, ja ir paziņots, ka finanšu ziņu vākšanas vienība ir apturējusi bankas vai maksājumu konta darbību saskaņā ar piemērojamajiem nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanas noteikumiem.
(16)Direktīvas 2014/49/ES 9. pantā ir noteikts, ka, ja NGS veic maksājumus saistībā ar noregulējuma procedūru, NGS vajadzētu būt prasījumam pret attiecīgo kredītiestādi par summu, kas vienāda ar tās veiktajiem maksājumiem, un ka minētajam prasījumam vajadzētu būt līdzvērtīgam ar segtajiem noguldījumiem. Minētajā noteikumā nav nošķirta NGS iemaksa, ja tiek izmantots atvērtas bankas iekšējās rekapitalizācijas instruments, un NGS iemaksa pārveduma stratēģijas finansēšanā (uzņēmuma pārdošana vai pagaidu iestādes instruments), kam seko atlikušās vienības likvidācija. Lai nodrošinātu skaidrību un juridisko noteiktību attiecībā uz NGS prasījuma esību un summu dažādos scenārijos, ir jāprecizē, ka tad, ja NGS palīdz atbalstīt uzņēmuma pārdošanas instrumenta vai pagaidu iestādes instrumenta, vai alternatīvu pasākumu piemērošanu, ar kuriem kredītiestādes aktīvu, tiesību un saistību kopums, tostarp noguldījumi, tiek pārvests saņēmējam, minētajai NGS vajadzētu būt prasījumam pret atlikušo vienību tās turpmākajā likvidācijas procesā saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Lai nodrošinātu, ka kredītiestādes akcionāri un kreditori, kas palikuši atlikušajā vienībā, efektīvi absorbē šīs kredītiestādes zaudējumus un uzlabo iespēju maksātnespējas gadījumā atmaksāt NGS, NGS prasījumam vajadzētu būt tādai pašai prioritātei kā noguldītāju prasījumam. Ja tiek piemērots atvērtās bankas iekšējās rekapitalizācijas instruments (t. i., kredītiestāde turpina savu darbību), NGS iemaksā summu, par kādu segtie noguldījumi tiktu norakstīti vai konvertēti, lai absorbētu zaudējumus minētajā kredītiestādē, ja segtie noguldījumi būtu iekļauti iekšējās rekapitalizācijas tvērumā. Tāpēc NGS iemaksai nevajadzētu būt par pamatu prasījumam pret noregulējamo iestādi, jo tas likvidētu NGS iemaksas mērķi.
(17)Lai nodrošinātu NGS prakses konverģenci un juridisko noteiktību noguldītājiem savu noguldījumu pieprasīšanai un lai izvairītos no NGS darbības šķēršļiem, ir svarīgi noteikt pietiekami ilgu laikposmu, kurā noguldītāji var pieprasīt savu noguldījumu atmaksu gadījumos, kad NGS nav atmaksājusi noguldītājiem Direktīvas 2014/49/ES 8. pantā noteiktajos termiņos izmaksas gadījumā.
(18)Saskaņā ar Direktīvas 2014/49/ES 10. panta 2. punktu dalībvalstīm jānodrošina, ka līdz 2024. gada 3. jūlijam NGS pieejamie finanšu līdzekļi sasniedz mērķapjomu 0,8 % apmērā no tās dalībnieku segto noguldījumu summas. Lai objektīvi novērtētu, vai NGS atbilst šai prasībai, būtu jānosaka skaidrs atsauces periods, lai noteiktu segto noguldījumu summu un NGS pieejamos finanšu līdzekļus.
(19)Lai nodrošinātu NGS noturību, to līdzekļi būtu jāiegūst no stabilām un neatsaucamām iemaksām. Daži NGS finansējuma avoti, tostarp aizdevumi un gaidāmās atgūstamās summas, ir pārāk nepastāvīgi, lai tos uzskaitītu kā iemaksas nolūkā sasniegt NGS mērķapjomu. Lai saskaņotu NGS nosacījumus mērķapjoma sasniegšanai un nodrošinātu, ka NGS pieejamie finanšu līdzekļi tiek finansēti no nozares iemaksām, līdzekļi, kas atbilst mērķapjoma sasniegšanai, būtu jānošķir no līdzekļiem, kurus uzskata par papildu finansējuma avotiem. NGS līdzekļu izejošās plūsmas, tostarp paredzamas aizdevumu atmaksas, var plānot un ņemt vērā regulārās NGS dalībnieku iemaksās, un tāpēc tām nevajadzētu izraisīt pieejamo finanšu līdzekļu samazinājumu zem mērķapjoma. Tāpēc ir jāprecizē, ka pēc tam, kad mērķapjoms ir sasniegts pirmo reizi, tikai tādam NGS pieejamo finanšu līdzekļu iztrūkumam, ko izraisījusi NGS intervence (izmaksa vai preventīvi, noregulējuma vai alternatīvi pasākumi), būtu jārosina sākt sešu gadu papildināšanas periodu. Lai nodrošinātu konsekventu piemērošanu, EBI būtu jāizstrādā regulatīvo tehnisko standartu projekts, kurā precizē metodiku tam, kā NGS aprēķina mērķapjomu.
(20)NGS pieejamajiem finanšu līdzekļiem vajadzētu būt nekavējoties izmantojamiem, lai reaģētu uz pēkšņu izmaksu vai citām intervencēm. Ņemot vērā dažādās prakses visā Savienībā, ir lietderīgi noteikt prasības NGS fondu ieguldījumu stratēģijai, lai mazinātu jebkādu negatīvu ietekmi uz NGS spēju pildīt savas pilnvaras. Ja NGS nav kompetenta noteikt ieguldījumu stratēģiju, iestādei vai struktūrai, vai vienībai dalībvalstī, kas ir atbildīga par ieguldījumu stratēģijas noteikšanu, izstrādājot minēto ieguldījumu stratēģiju, būtu jāievēro arī diversifikācijas principi un ieguldījumi zema riska aktīvos. Lai saglabātu NGS pilnīgu darbības neatkarību un elastību attiecībā uz piekļuvi tās līdzekļiem, ja NGS līdzekļi tiek noguldīti valsts kasē, šie līdzekļi būtu jārezervē un jānogulda atsevišķā kontā.
(21)Iespēja piesaistīt NGS pieejamos finanšu līdzekļus, izmantojot obligātās iemaksas, ko dalībiestādes veic esošajās obligāto iemaksu shēmās, kuras dalībvalsts izveidojusi ar sistēmisko risku saistīto izmaksu segšanai, nekad nav izmantota, un tāpēc tā būtu jādzēš.
(22)Ir jāuzlabo noguldītāju aizsardzība, vienlaikus izvairoties no NGS aktīvu ārkārtas pārdošanas un ierobežojot iespējamo negatīvo prociklisko ietekmi uz banku nozari, ko rada ārkārtas iemaksu iekasēšana. Tādēļ NGS būtu jāļauj izmantot alternatīvus finansēšanas mehānismus, kas ļauj tām jebkurā laikā saņemt īstermiņa finansējumu no avotiem, kas nav iemaksas, tostarp pirms tās izmanto pieejamos finanšu līdzekļus un līdzekļus, kas iekasēti no spapildu iemaksām. Tā kā kredītiestādēm galvenokārt būtu jāsedz NGS finansēšanas izmaksas un par to jāuzņemas atbildība, alternatīvi finansēšanas mehānismi no publiskajiem līdzekļiem būtu jāizmanto tikai kā galējais līdzeklis.
(23)Lai nodrošinātu NGS līdzekļu pienācīgu diversifikāciju un saskaņotu praksi, EBI būtu jāizdod pamatnostādnes, ar ko sniedz NGS norādījumus šajā sakarā.
(24)Lai gan NGS primārā loma ir atmaksāšana segtajiem noguldītājiem, intervences ārpus izmaksas NGS var izrādīties rentablākas un nodrošināt nepārtrauktu piekļuvi noguldījumiem, atvieglojot pārveduma stratēģijas. NGS var būt pienākums veikt iemaksu kredītiestāžu noregulējumā. Turklāt dažās dalībvalstīs NGS var finansēt preventīvus pasākumus, lai atjaunotu kredītiestāžu ilgtermiņa dzīvotspēju, vai alternatīvus pasākumus maksātnespējas gadījumā. Lai gan šādi preventīvi un alternatīvi pasākumi var būtiski uzlabot noguldījumu aizsardzību, šādiem pasākumiem ir jāpiemēro atbilstīgi aizsardzības pasākumi, tostarp saskaņota zemāku izmaksu pārbaude, lai nodrošinātu vienlīdzīgus konkurences apstākļus un šādu pasākumu efektivitāti un rentabilitāti. Šādi aizsardzības pasākumi būtu jāpiemēro tikai intervencēm, ko finansē no NGS pieejamajiem finanšu līdzekļiem, kurus reglamentē saskaņā ar šo direktīvu.
(25)Pasākumiem, ar ko novērš kredītiestādes maksātnespēju, izmantojot pietiekami agrīnus intervences pasākumus, var būt efektīva loma krīzes pārvaldības instrumentu nepārtrauktībā nolūkā saglabāt noguldītāju paļāvību un finanšu stabilitāti. Šie pasākumi var izpausties dažādos veidos — kapitāla atbalsta pasākumi, izmantojot pašu kapitāla instrumentus (tostarp pirmā līmeņa pamata kapitāla instrumentus) vai citus kapitāla instrumentus, garantijas vai aizdevumus. NGS šos pasākumus ir izmantojušas neviendabīgi. Lai nodrošinātu krīzes pārvaldības instrumentu nepārtrauktību un preventīvu pasākumu izmantošanu saskaņā ar noregulējuma satvaru un valsts atbalsta noteikumiem, ir jāprecizē to piemērošanas termiņi un nosacījumi. Preventīvie pasākumi nav piemēroti radušos zaudējumu absorbēšanai, ja kredītiestāde jau kļūst vai, iespējams, kļūs maksātnespējīga, un tie būtu jāizmanto laikus, lai novērstu bankas finanšu stāvokļa pasliktināšanos. Tāpēc norīkotajām iestādēm būtu jāpārbauda, vai ir izpildīti šādas NGS intervences nosacījumi. Visbeidzot, minētajiem NGS pieejamo finanšu līdzekļu izmantošanas nosacījumiem nebūtu jāskar kompetentās iestādes novērtējums par to, vai IAS atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 575/2013 113. panta 7. punktā noteiktajiem kritērijiem.
(26)Lai nodrošinātu, ka preventīvie pasākumi sasniedz savu mērķi, būtu jāprasa kredītiestādēm sagatavot piezīmi, kurā izklāstīti pasākumi, ko tās apņemas veikt. Šādas piezīmes sagatavošana nedrīkstētu būt pārāk apgrūtinoša un laikietilpīga kredītiestādei, lai nodrošinātu iespēju NGS pietiekami agri iejaukties. Tāpēc piezīmei, kas papildina preventīvos pasākumus, vajadzētu būt pietiekami īsam skaidrojošam dokumentam. Šādā piezīmē būtu jāietver visi elementi, kuru mērķis ir novērst līdzekļu aizplūšanu un stiprināt kredītiestādes kapitāla un likviditātes pozīciju, ļaujot kredītiestādei nākotnē izpildīt visas attiecīgās prudenciālās un citas regulatīvās prasības. Tādēļ šādā piezīmē būtu jāietver kapitāla piesaistīšanas pasākumi, tostarp noteikumi par tiesību emisiju, subordinētā parāda instrumentu brīvprātīgu konversiju, saistību pārvaldības pasākumiem, kapitālu, ar ko veicina aktīvu pārdošanu, portfeļu vērtspapīrošanu un peļņas paturēšanu, tostarp dividenžu aizliegumiem un aizliegumiem iegādāties daļas uzņēmumos. Tā paša iemesla dēļ piezīmē paredzēto pasākumu īstenošanas laikā kredītiestādēm būtu arī jāstiprina savas likviditātes pozīcijas un jāatturas no agresīvas komercprakses, pašu akciju atpirkšanas vai hibrīdkapitāla instrumentu pirkšanas. Šādā piezīmē būtu jāiekļauj arī izejas stratēģija attiecībā uz visiem saņemtajiem atbalsta pasākumiem. Kompetentās iestādes ir vislabākajā situācijā, lai ar tām apspriestos par piezīmē paredzēto pasākumu atbilstību un ticamību. Lai nodrošinātu, ka NGS norīkotās iestādes, kurām kredītiestāde pieprasa finansēt preventīvu pasākumu, var novērtēt, vai ir izpildīti visi preventīvo pasākumu nosacījumi, kompetentajām iestādēm būtu jāsadarbojas ar norīkotajām iestādēm. Lai nodrošinātu konsekventu pieeju preventīvu pasākumu piemērošanai visā Savienībā, EBI būtu jāizdod pamatnostādnes ar mērķi palīdzēt kredītiestādēm sagatavot šādu piezīmi.
(27)Lai nodrošinātu, ka kredītiestādes, kas saņem atbalstu no NGS preventīvo pasākumu veidā, pilda savas saistības, kompetentajām iestādēm būtu jāpieprasa sanācijas plāns no tām kredītiestādēm, kuras nav izpildījušas savas saistības. Ja kompetentā iestāde uzskata, ka sanācijas plānā paredzētie pasākumi nespēj nodrošināt kredītiestādes ilgtermiņa dzīvotspēju, NGS nedrīkstētu sniegt turpmāku preventīvu atbalstu attiecīgajai kredītiestādei. Lai nodrošinātu konsekventu pieeju preventīvu pasākumu piemērošanai visā Savienībā, EBI būtu jāizdod pamatnostādnes, lai palīdzētu kredītiestādēm sagatavot šādu sanācijas plānu.
(28)Lai izvairītos no kaitīgas ietekmes uz konkurenci un iekšējo tirgu, ir jānosaka, ka maksātnespējas procesā alternatīvu pasākumu gadījumā attiecīgajām struktūrām , kas pārstāv kredītiestādi saistībā ar valsts maksātnespējas procedūrām (likvidators, tiesu izpildītājs, administrators vai cits), būtu jāveic pasākumi kredītiestādes vai tās daļas darījumdarbības tirdzniecībai atklātā, pārredzamā un nediskriminējošā procesā, vienlaikus cenšoties pēc iespējas palielināt pārdošanas cenu. Kredītiestādei vai jebkurai starpniekiestādei, kas rīkojas kredītiestādes vārdā, būtu jāpiemēro noteikumi, kuri ir piemēroti tādu aktīvu, tiesību un saistību tirdzniecībai, kurus nodod potenciālajiem pircējiem. Jebkurā gadījumā uz valsts līdzekļu izmantošanu attiecīgā gadījumā būtu jāattiecina attiecīgie Līguma noteikumi par valsts atbalstu.
(29)Tā kā NGS galvenais mērķis ir aizsargāt segtos noguldījumus, NGS būtu jāatļauj finansēt intervences, kas nav izmaksu veikšana, tikai tad, ja šādas intervences ir lētākas nekā izmaksas. Pieredze, kas gūta, piemērojot minēto noteikumu (“zemāku izmaksu pārbaude”), ir atklājusi vairākus trūkumus, jo pašreizējā regulējumā nav sīki izklāstīts, kā noteikt šo intervenču izmaksas un atmaksāšanas izmaksas. Lai nodrošinātu zemāku izmaksu pārbaudes konsekventu piemērošanu visā Savienībā, ir jāprecizē minēto izmaksu aprēķins. Tajā pašā laikā ir jāizvairās no pārmērīgi stingriem nosacījumiem, kas faktiski liegtu NGS līdzekļu izmantošanu citām intervencēm, kas nav izmaksa. Veicot zemāku izmaksu novērtējumu, NGS vispirms jāpārbauda, vai atlasītā pasākuma finansēšanas izmaksas ir zemākas par segto noguldījumu izmaksāšanas izmaksām. Zemāku izmaksu novērtējuma metodikā būtu jāņem vērā naudas laikvērtība.
(30)Likvidācija var būt ilgstošs process, kura efektivitāte ir atkarīga no valsts tiesu efektivitātes, maksātnespējas režīmiem, atsevišķām banku iezīmēm un maksātnespējas apstākļiem. Attiecībā uz NGS intervencēm, kas ir daļa no alternatīviem pasākumiem, zemāku izmaksu pārbaudei būtu jābalstās uz kredītiestādes aktīvu un saistību novērtējumu, kā noteikts Direktīvas 2014/59/ES 36. panta 1. punktā, un uz minētās direktīvas 36. panta 8. punktā noteikto aplēsi. Tomēr precīzs likvidācijas atgūto summu novērtējums var būt problemātisks saistībā ar preventīvo pasākumu zemāku izmaksu pārbaudi, kas, domājams, notiek ilgi pirms jebkuras paredzamas likvidācijas. Tāpēc hipotētiskais scenārijs preventīvo pasākumu zemāku izmaksu pārbaudei būtu attiecīgi jākoriģē, un jebkurā gadījumā paredzamās atgūstamās summas būtu jāierobežo līdz saprātīgai summai, pamatojoties uz iepriekšējos izmaksāšanas gadījumos atgūtajām summām.
(31)Norīkotajām iestādēm būtu jāaplēš pasākuma izmaksas NGS, tostarp pēc aizdevuma atmaksāšanas, kapitāla iepludināšanas vai garantijas izmantošanas, atskaitot paredzamos ieņēmumus, darbības izdevumus un iespējamos zaudējumus, salīdzinājumā ar hipotētisku scenāriju, kura pamatā ir hipotētiski galīgie zaudējumi maksātnespējas procedūras beigās un kurā būtu jāņem vērā atgūtie līdzekļi no NGS bankas likvidācijas procedūras ietvaros. Lai sniegtu taisnīgu un vispusīgāku priekšstatu par noguldītāju atmaksas faktiskajām izmaksām, to zaudējumu, kas radušies segto noguldījumu atlīdzināšanas dēļ, aplēsē būtu jāietver izmaksas, kas netieši saistītas ar atlīdzināšanu noguldītājiem. Šādās izmaksās būtu jāiekļauj NGS papildināšanas izmaksas un izmaksas, kas NGS varētu rasties, ja tiktu izmantots alternatīvs finansējums. Lai nodrošinātu zemāku izmaksu pārbaudes konsekventu piemērošanu, EBI būtu jāizstrādā regulatīvo tehnisko standartu projekts par metodiku dažādu NGS intervenču izmaksu aprēķināšanai. Lai nodrošinātu zemāku izmaksu novērtējuma metodikas saskaņotību ar NGS likumiskajām vai līgumiskajām pilnvarām attiecībā uz preventīviem pasākumiem, EBI, izstrādājot minēto regulatīvo tehnisko standartu projektu, izmaksu hipotētiskā scenārija aprēķināšanas metodikā būtu jāņem vērā preventīvo pasākumu nozīme.
(32)Lai uzlabotu noguldītāju saskaņotu aizsardzību un precizētu attiecīgos pienākumus visā Savienībā, piederības dalībvalsts NGS būtu jānodrošina izmaksa noguldītājiem, kuri atrodas dalībvalstīs, kurās kredītiestādes, kas ir NGS dalībnieces, pieņem noguldījumus un citus atmaksājamus līdzekļus, piedāvājot pārrobežu noguldījumu pakalpojumus, taču nav iedibinātas uzņēmējā dalībvalstī. Lai atvieglotu izmaksas operācijas un informācijas sniegšanu noguldītājiem, uzņēmējas dalībvalsts NGS būtu jāļauj darboties par kontaktpunktu noguldītājiem kredītiestādēs, kas izmanto pakalpojumu sniegšanas brīvību.
(33)Sadarbība starp NGS visā Savienībā ir būtiska, lai nodrošinātu ātru un rentablu atmaksu noguldītājiem gadījumos, kad kredītiestādes sniedz banku pakalpojumus ar filiāļu starpniecību citās dalībvalstīs. Ņemot vērā tehnoloģisko progresu, kas veicina pārrobežu pārvedumu un attālinātas identifikācijas izmantošanu, piederības dalībvalsts NGS būtu jāļauj veikt atmaksājumus tieši noguldītājiem filiālēs, kas atrodas citā dalībvalstī, ar noteikumu, ka administratīvais slogs un izmaksas ir mazākas nekā tad, ja atmaksu veiktu uzņēmējas dalībvalsts NGS. Šai elastībai būtu jāpapildina pašreizējais sadarbības mehānisms, pieprasot uzņēmējas dalībvalsts NGS atmaksāt līdzekļus noguldītājiem filiālēs piederības dalībvalsts NGS vārdā. Lai saglabātu noguldītāju paļāvību gan uzņēmējās, gan piederības dalībvalstīs, EBI būtu jāizdod pamatnostādnes, lai palīdzētu noguldījumu garantiju sistēmām šādā sadarbībā, cita starpā ierosinot nosacījumu sarakstu, saskaņā ar kuriem piederības dalībvalsts NGS varētu nolemt atmaksāt līdzekļus noguldītājiem filiālēs, kas atrodas uzņēmējā dalībvalstī.
(34)Kredītiestādes var pievienoties citai NGS, ja tās pārceļ savu galveno biroju uz citu dalībvalsti vai pārveido savu meitasuzņēmumu par filiāli vai otrādi. Direktīvas 2014/49/ES 14. panta 3. punktā ir noteikts, ka šīs kredītiestādes iemaksas, kas veiktas 12 mēnešu laikā pirms pārveduma, tiek pārskaitītas uz citu NGS proporcionāli pārvesto segto noguldījumu summai. Lai nodrošinātu, ka iemaksu pārskaitīšana saņēmējai NGS nav atkarīga no atšķirīgiem valstu noteikumiem par rēķinu izrakstīšanu vai no iemaksu veikšanas faktiskā datuma, izcelsmes NGS pārskaitāmā summa būtu jāaprēķina, pamatojoties uz veicamajām iemaksām, nevis veiktajām iemaksām.
(35)Ir jānodrošina vienāda noguldītāju aizsardzība visā Savienībā, ko nevar pilnībā garantēt noguldītāju aizsardzības līdzvērtības novērtēšanas režīms trešās valstīs. Šā iemesla dēļ tādas kredītiestādes filiālēm Savienībā, kuras galvenais birojs atrodas trešā valstī, būtu jāpievienojas NGS dalībvalstī, kurā tās veic noguldījumu pieņemšanu. Minētā prasība arī nodrošinātu saskaņotību ar Direktīvām 2013/36/ES un 2014/59/ES, kuru mērķis ir ieviest stabilākus prudenciālos un noregulējuma režīmus trešo valstu grupām, kas sniedz banku pakalpojumus Savienībā. Savukārt būtu jāizvairās no tā, ka NGS ir pakļautas trešo valstu ekonomikas un finanšu riskiem. Tāpēc noguldījumi filiālēs, ko Savienības kredītiestādes izveidojušas trešās valstīs, nebūtu jāaizsargā.
(36)Standartizēta un regulāra informācijas atklāšana uzlabo noguldītāju informētību par noguldījumu aizsardzību. Lai informācijas atklāšanas prasības saskaņotu ar tehnoloģiju attīstību, minētajās prasībās būtu jāņem vērā jaunie digitālās saziņas kanāli, kuros kredītiestādes mijiedarbojas ar noguldītājiem. Noguldītājiem būtu jāiegūst skaidra un viendabīga informācija, kas izskaidro viņu noguldījumu aizsardzību, vienlaikus ierobežojot ar to saistīto administratīvo slogu kredītiestādēm vai NGS. EBI būtu jāpilnvaro izstrādāt īstenošanas tehnisko standartu projektu, lai, no vienas puses, precizētu noguldītāja informācijas lapas saturu un formātu, ko katru gadu paziņotu noguldītājiem, un, no otras puses, veidnē ietveramo informāciju, kas NGS vai kredītiestādēm ir jāpaziņo noguldītājiem konkrētās situācijās, tostarp šādās: kredītiestāžu apvienošanās, konstatējums, ka noguldījumi nav pieejami, vai klientu līdzekļu noguldījumu atmaksāšana.
(37)Kredītiestādes apvienošana vai meitasuzņēmuma pārveidošana par filiāli vai otrādi varētu ietekmēt noguldītāju aizsardzības galvenās iezīmes. Lai izvairītos no nelabvēlīgas ietekmes uz noguldītājiem, kuriem būtu noguldījumi abās bankās, kas apvienojas, un kuru tiesības uz noguldījumu segumu tiktu samazinātas sakarā ar izmaiņām saistībā ar pievienošanos NGS, visi noguldītāji būtu jāinformē par šādām izmaiņām, un viņiem vajadzētu būt tiesībām izņemt savus līdzekļus, nemaksājot soda naudu, līdz summai, kas vienāda ar zaudēto noguldījumu segumu.
(38)Lai saglabātu finanšu stabilitāti, izvairītos no kaitīgas ietekmes izplatīšanās un ļautu noguldītājiem attiecīgā gadījumā izmantot savas tiesības pieprasīt noguldījumus, norīkotajām iestādēm, NGS un attiecīgajām kredītiestādēm būtu jāinformē noguldītāji par to, ka noguldījumi kļūst nepieejami.
(39)Lai palielinātu pārredzamību noguldītājiem un veicinātu finanšu stabilitāti un uzticēšanos starp NGS, kad tās pilda savas pilnvaras, būtu jāuzlabo pašreizējās pārskatu sniegšanas prasības. Pamatojoties uz pašreizējām prasībām, kas ļauj NGS pieprasīt visu nepieciešamo informāciju no savām dalībiestādēm, lai sagatavotos izmaksai, NGS vajadzētu būt arī iespējai pieprasīt informāciju, kas vajadzīga, lai sagatavotos izmaksai pārrobežu sadarbības kontekstā. Pēc NGS pieprasījuma dalībiestādēm būtu jāsniedz vispārīga informācija par jebkuru būtisku pārrobežu darījumdarbību citās dalībvalstīs. Tāpat, lai EBI sniegtu piemērotu informācijas klāstu par NGS pieejamo finanšu līdzekļu attīstību un par šo līdzekļu izmantošanu, dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka NGS katru gadu informē EBI par segto noguldījumu summu un pieejamajiem finanšu līdzekļiem un paziņo EBI par apstākļiem, kuru dēļ NGS līdzekļi tika izmantoti vai nu izmaksāšanai, vai citiem pasākumiem. Visbeidzot, lai atspoguļotu NGS pastiprināto lomu banku krīzes pārvaldībā, kuras mērķis ir atvieglot NGS līdzekļu izmantošanu noregulējumam, NGS vajadzētu būt tiesībām saņemt kredītiestāžu noregulējuma plānu kopsavilkumu, lai palielinātu to vispārējo gatavību darīt pieejamus līdzekļus.
(40)Finanšu pakalpojumu tehniskajiem standartiem būtu jāatvieglo konsekventa saskaņošana un atbilstoša noguldītāju aizsardzība visā Savienībā. Būtu lietderīgi un piemēroti uzticēt EBI kā struktūrai ar ļoti īpašām zināšanām izstrādāt regulatīvo un īstenošanas tehnisko standartu projektu, kas nav saistīts ar politikas izvēli, lai iesniegtu to pieņemšanai Komisijā.
(41)Ja tas paredzēts šajā direktīvā, Komisijai ar deleģētiem aktiem būtu jāpieņem EBI izstrādāts regulatīvo tehnisko standartu projekts atbilstīgi LESD 290. pantam un saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 10. līdz 14. pantu, lai precizētu turpmāk minēto: a) tehniskos datus saistībā ar finanšu iestāžu klientu identificēšanu nolūkā klientiem izmaksāt noguldītos līdzekļus, kritērijus atmaksai konta turētājam par labu katram klientam vai klientam tieši un noteikumus nolūkā izvairīties no vairākkārtējiem izmaksu prasījumiem vienam un tam pašam saņēmējam; b) metodiku zemāku izmaksu pārbaudei un c) metodiku, kā aprēķināt pieejamos finanšu līdzekļus, kas atbilst mērķapjomam.
(42)Ja tas paredzēts šajā direktīvā, Komisijai ar īstenošanas aktiem būtu jāpieņem EBI izstrādātais īstenošanas tehnisko standartu projekts atbilstīgi LESD 291. pantam un saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 15. pantu nolūkā precizēt: a) noguldītāja informācijas lapas saturu un formātu, veidni informācijai, kas NGS vai kredītiestādēm jāpaziņo noguldītājiem; b) procedūras, kas kredītiestādēm jāievēro, sniedzot informāciju savām NGS, un NGS un norīkotajām iestādēm, sniedzot informāciju EBI, un veidnes minētās informācijas sniegšanai.
(43)Tāpēc Direktīva 2014/49/ES būtu attiecīgi jāgroza.
(44)Lai ļautu tādu kredītiestāžu filiālēm, kuru galvenie biroji atrodas ārpus Savienības un kuras nav Savienībā iedibinātas NGS dalībnieces, pievienoties Savienības NGS, minētajām filiālēm būtu jādod pietiekams laiks veikt vajadzīgos pasākumus minētās prasības izpildei.
(45)Ar Direktīvu 2014/49/ES ļauj dalībvalstīm IAS atzīt par NGS, ja tā izpilda Regulas (ES) Nr. 575/2013 113. panta 7. punktā noteiktos kritērijus un atbilst Direktīvai 2014/49/ES. Lai ņemtu vērā minēto IAS īpašo darījumdarbības modeli, jo īpaši to, cik būtiski ir preventīvie pasākumi, kas ir to pilnvaru pamatā, ir lietderīgi paredzēt iespēju dalībvalstīm ļaut IAS sešu gadu laikā pielāgoties jaunajiem aizsardzības pasākumiem preventīvo pasākumu piemērošanai. Šajā, iespējams, ilgākā atbilstības periodā tiek ņemts vērā atsevišķi nodalīta fonda izveides grafiks IAS vajadzībām, kas nav noguldījumu apdrošināšana, par ko vienojušās Eiropas Centrālā banka, valsts kompetentā iestāde un attiecīgās IAS.
(46)Lai NGS un norīkotās iestādes varētu veidot vajadzīgās operatīvās spējas piemērot jaunos noteikumus par preventīvo pasākumu izmantošanu, ir lietderīgi paredzēt šo jauno noteikumu atliktu piemērošanu.
(47)Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus, proti, nodrošināt vienādu noguldītāju aizsardzību Savienībā, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs to risku dēļ, ko atšķirīgas valstu pieejas varētu radīt vienotā tirgus integritātei, bet tos var labāk sasniegt Savienības līmenī, grozot noteikumus, kas jau ir paredzēti Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.
1. pants
Grozījumi Direktīvā 2014/49/ES
Direktīvu 2014/49/ES groza šādi:
(1)direktīvas 1. pantu groza šādi:
(a)panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Šī direktīva paredz noteikumus un procedūras attiecībā uz noguldījumu garantiju sistēmu (NGS) izveidi un darbību, noguldījumu segumu un atmaksu un NGS līdzekļu izmantošanu pasākumiem, kuru mērķis ir nodrošināt noguldītāju piekļuvi viņu noguldījumiem.”;
(b)panta 2. punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“d) kredītiestādēm un kredītiestāžu filiālēm, kuru galvenais birojs atrodas ārpus Savienības un kuras ir saistītas ar šā punkta a), b) vai c) apakšpunktā minētajām sistēmām.”;
(2)direktīvas 2. panta 1. punktu groza šādi:
(a)punkta 3) apakšpunkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu:
“3) “noguldījums” ir kredīta atlikums, ko veido kontā atlikušie līdzekļi vai īslaicīgas situācijas, kuras izriet no parastiem banku darījumiem, ko kredītiestādes parasti veic, veicot savu darbību, un ko kredītiestādei ir jāatmaksā saskaņā ar normatīvajos aktos un līgumos paredzētajiem nosacījumiem, tostarp termiņnoguldījums un krājnoguldījums, bet izņemot kredīta atlikumu, ja:”;
(b)punkta 13) apakšpunkta ievadfrāzi aizstāj ar šādu:
“13) “maksājuma saistības” ir kredītiestādes neatsaucamas, pilnībā nodrošinātas saistības samaksāt NGS naudas summu pēc minētās NGS pieprasījuma un ja nodrošinājums:
(c)pantā pievieno šādu 19)–23) punktu:
19) “noregulējuma iestāde” ir noregulējuma iestāde, kas definēta Direktīvas 2014/59/ES 2. panta 18) punktā;
20) “klientu līdzekļu noguldījumi” ir līdzekļi, ko kontu turētāji, kuri ir finanšu iestādes, kā definēts Regulas (ES) Nr. 575/2013 4. panta 1. punkta 26) apakšpunktā, veicot darījumdarbību, kredītiestādē nogulda uz savu klientu rēķina;
21) “Savienības valsts atbalsta regulējums” ir regulējums, kas noteikts saskaņā ar LESD 107., 108. un 109. pantu, kā arī noteikumiem un visiem Savienības aktiem, tostarp pamatnostādnēm, paziņojumiem un skaidrojumiem, kuri izstrādāti vai pieņemti atbilstoši LESD 108. panta 4. punktam vai 109. pantam;
22) “nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana” ir nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšana, kā definēts [lūdzu, ievietojiet atsauci — priekšlikums regulai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu — COM/2021/420 final]* 2. panta 1) punktā;
23) “teroristu finansēšana” ir teroristu finansēšana, kā definēts [lūdzu, ievietojiet atsauci — priekšlikums regulai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu — COM/2021/420 final]. ** 2. panta 2) punktā”;
(d)panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Par noguldījumiem uzskata Īrijas celtniecības sabiedrību daļas, izņemot kapitāldaļas, uz kurām attiecas 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts.”;
____________________________________________
*
[Lūdzu, ievietojiet pilnu atsauci — priekšlikums regulai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu — COM/2021/420 final].
**
[Lūdzu, ievietojiet pilnu atsauci — priekšlikums regulai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu — COM/2021/420 final].
(3)direktīvas 4. pantu groza šādi:
(a)panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja kredītiestāde nepilda savus pienākumus kā NGS dalībniece, minētā NGS nekavējoties par to informē attiecīgās kredītiestādes kompetento iestādi. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentā iestāde sadarbībā ar minēto NGS izmanto Direktīvā 2013/36/ES noteiktās uzraudzības pilnvaras un nekavējoties veic visus pasākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgā kredītiestāde pilda savus pienākumus, tostarp vajadzības gadījumā piemērojot administratīvos sodus un citus administratīvos pasākumus saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kas pieņemti papildus Direktīvas 2013/36/ES VII sadaļas 1. nodaļas IV iedaļas noteikumu īstenošanai.”;
(b)pantā iekļauj šādu 4.a punktu:
“4.a Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja kredītiestāde neveic 10. pantā un 11. panta 4. punktā minētās iemaksas NGS noteiktajā termiņā, šī NGS par kavējuma laikposmu iekasē likumisko procentu likmi par maksājamo summu.”;
(c)panta 5. un 6. punktu aizstāj ar šādiem:
“5. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS informē norīkoto iestādi, ja 4. un 4.a punktā minētie pasākumi neatjauno kredītiestādes atbilstību. Dalībvalstis nodrošina, ka norīkotā iestāde novērtē, vai iestāde joprojām atbilst nosacījumiem, lai turpinātu dalību NGS, un informē kompetento iestādi par minētā novērtējuma rezultātiem.
6. Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja kompetentā iestāde nolemj anulēt atļauju saskaņā ar Direktīvas 2013/36/ES 18. pantu, kredītiestāde vairs nav NGS dalībniece. Dalībvalstis nodrošina, ka noguldījumus, kas tiek turēti dienā, kad kredītiestāde pārstāj būt NGS dalībniece, turpina segt minētā NGS.”;
(d)panta 8. punktu svītro;
(e)pantam pievieno šādu 13. punktu:
“13. Līdz... [PB — lūgums ievietot 36 mēnešus pēc stāšanās spēkā] EBI izstrādā pamatnostādnes par 10. punktā minēto spriedzes testu tvērumu, saturu un procedūrām.”;
(4)direktīvas 5. pantu groza šādi:
(a)panta 1. punktu groza šādi:
i)ievadfrāzi aizstāj ar šādu:
“1. NGS neatmaksā turpmāk minēto:”
ii)punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“c) noguldījumus, kas izriet no darījumiem, saistībā ar kuriem ir pieņemts notiesājošs spriedums krimināllietā par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un teroristu finansēšanu;”;
iii)punkta e) apakšpunktu svītro;
iv)punkta f) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“f) noguldījumus, kuru turētājs nekad nav identificēts saskaņā ar Regulas (ES) [..] [lūdzu, ievietojiet īsu atsauci — priekšlikums regulai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu — COM/2021/420 final] 16. pantu, ja šie noguldījumi ir kļuvuši nepieejami, izņemot gadījumus, kad turētājs pieprasa izmaksu un pierāda, ka identifikācijas trūkumu nav izraisījusi viņa rīcība;”;
v)punkta j) apakšpunktu svītro;
(b)panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Atkāpjoties no 1. punkta i) apakšpunkta, dalībvalstis var nolemt, ka mazo un vidējo uzņēmumu privāto pensiju plānu un arodpensiju shēmu noguldījumi tiek iekļauti līdz 6. panta 1. punktā noteiktajam seguma līmenim.”;
(5)direktīvas 6. pantu groza šādi:
(a)panta 2. punktu groza šādi:
i)ievadfrāzi aizstāj ar šādu:
“Papildus 1. punktam dalībvalstis nodrošina, ka turpmāk minētie noguldījumi tiek aizsargāti vismaz līdz EUR 500 000 apmērā sešus mēnešus pēc tam, kad minētā summa ir kreditēta, vai no brīža, kad šādi noguldījumi kļūst likumīgi pārvedami:”;
ii)punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“a) noguldījumi, kas izriet no darījumiem ar nekustamo īpašumu saistībā ar privātmājokļiem, un noguldījumi, kas paredzēti šādiem darījumiem, ar noteikumu, ka minētos darījumus īstermiņā noslēdz fiziska persona, un ar noteikumu, ka minētā fiziskā persona var iesniegt dokumentus, kas apliecina šādu darījumu;”;
(b)pantā iekļauj šādu 2.a punktu:
“2.a Dalībvalstis nodrošina, ka 2. punktā noteiktais seguma līmenis papildina 1. punktā noteikto seguma līmeni.”
(6)direktīvas 7. pantu groza šādi:
(a)panta 5. punktu svītro;
(b)panta 7. punktu aizstāj ar šādu:
“7. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS atmaksā procentus par noguldījumiem, kas uzkrāti, bet nav kreditēti vai debetēti dienā, kad attiecīgā administratīvā iestāde veic 2. panta 1. punkta 8) apakšpunkta a) punktā minēto konstatāciju vai tiesu iestāde pieņem 2. panta 1. punkta 8) apakšpunkta b) punktā minēto nolēmumu. Nedrīkst pārsniegt 6. panta 1. punktā noteikto seguma līmeni vai — 6. panta 2. punktā minētajos gadījumos — minētajā punktā noteikto seguma līmeni.”;
(7)direktīvā iekļauj šādu 7.a pantu:
“7.a pants
Pierādīšanas pienākums attiecībā uz noguldījumu atbilstību un tiesībām uz noguldījumu
Dalībvalstis nodrošina, ka 6. panta 2. punktā un 7. panta 3. punktā minētajos gadījumos noguldītājs vai attiecīgā gadījumā konta turētājs pierāda vai nu attiecīgo noguldījumu atbilstību 6. panta 2. punkta nosacījumiem, vai arī tiesības uz noguldījumiem apstākļos, kas minēti 7. panta 3. punktā.”;
(8)direktīvas 8. pantu groza šādi:
(a)panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis atļauj NGS piemērot ilgāku atmaksas termiņu 6. panta 2. punktā, 7. panta 3. punktā un 8.b pantā minētajiem noguldījumiem, kas nepārsniedz 20 darbdienas no dienas, kad minētās NGS ir saņēmušas pilnīgu dokumentāciju, ko tās ir pieprasījušas noguldītājam, lai izskatītu prasījumus un pārbaudītu, vai ir izpildīti atmaksas nosacījumi.”;
(b)panta 5. punktu groza šādi:
i)punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
“c) atkāpjoties no 9. punkta, pēdējo 24 mēnešu laikā nav bijis darījuma saistībā ar noguldījumu (konts ir neaktīvs), izņemot gadījumus, kad noguldītājam ir noguldījumi arī citā kontā, kas nav neaktīvs;”;
ii)punkta d) apakšpunktu svītro;
(c)panta 8. punktu svītro;
(d)panta 9. punktu aizstāj ar šādu:
“9. Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja pēdējo 24 mēnešu laikā nav bijis darījuma saistībā ar noguldījumu, NGS var noteikt robežvērtību attiecībā uz administratīvajām izmaksām, kas šīm NGS rastos, veicot šādu atmaksu. NGS nav pienākuma aktīvi rīkoties, lai noguldītājiem atmaksātu līdzekļus, kas ir mazāki par minēto robežvērtību. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS atmaksā noguldītājiem zem minētās robežvērtības, ja minētie noguldītāji to pieprasa.”;
(9)direktīvā iekļauj šādu 8.a, 8.b un 8.c pantu:
“8.a pants
Noguldījumu atmaksa, kas pārsniedz EUR 10 000
Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja atmaksājamās summas pārsniedz EUR 10 000, NGS atmaksā noguldītājiem, izmantojot kredīta pārvedumus, kas definēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/92/ES* 2. panta 20) punktā.
“8.b pants
Klientu naudas noguldījumu segums
1. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS sedz klientu naudas noguldījumus, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:
(a)šādi noguldījumi tiek veikti tādu klientu vārdā un uzdevumā, kuri ir tiesīgi uz aizsardzību saskaņā ar 5. panta 1. punktu;
(b)šādus noguldījumus veic, lai nošķirtu klientu līdzekļus saskaņā ar aizsardzības prasībām, kas noteiktas Savienības tiesību aktos, kuri reglamentē 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto vienību darbības;
(c)panta a) apakšpunktā minētie klienti ir identificēti vai identificējami pirms dienas, kurā attiecīgā administratīvā iestāde veic 2. panta 1. punkta 8) apakšpunkta a) punktā minēto konstatāciju vai tiesu iestāde pieņem 2. panta 1. punkta 8) apakšpunkta b) punktā minēto nolēmumu.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka 6. panta 1. punktā minētais seguma līmenis attiecas uz katru klientu, kas atbilst šā panta 1. punkta c) apakšpunktā izklāstītajiem nosacījumiem. Atkāpjoties no 7. panta 1. punkta, nosakot atmaksājamo summu atsevišķam klientam, NGS neņem vērā kopējos fonda noguldījumus, ko šis klients noguldījis vienā un tajā pašā kredītiestādē.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS atmaksā segtos noguldījumus vai nu konta turētājam par labu katram klientam, vai tieši klientam.
4. EBI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai precizētu:
(a)tehniskos parametrus, kas saistīti ar klientu identifikāciju atmaksai saskaņā ar 8. pantu;
(b)kritērijus un apstākļus, kādos jāveic atmaksa konta turētājam par labu katram klientam vai tieši klientam;
(c)noteikumus, kuru mērķis ir izvairīties no vairākkārtējiem izmaksu prasījumiem vienam un tam pašam saņēmējam.
Izstrādājot minēto regulatīvo tehnisko standartu projektu, EBI ņem vērā visu turpmāk minēto:
(a)5. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto dažādo finanšu iestāžu veidu darījumdarbības modeļa specifiku;
(b)īpašās prasības piemērojamajos Savienības tiesību aktos, kas reglamentē 5. panta 1. punkta d) apakšpunktā minēto finanšu iestāžu darbības, attiecībā uz klientu naudas līdzekļiem piemērojamo režīmu.
EBI šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai iesniedz līdz … [PB: lūgums ievietot datumu, kas ir 12 mēnešus no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas].
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras papildināt šo direktīvu, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 10. līdz 14. pantu pieņemot šā punkta pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus.
8.c pants
Atmaksu apturēšana, ja rodas bažas par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu vai teroristu finansēšanu
1. Dalībvalstis nodrošina, ka norīkotā iestāde informē NGS 24 stundu laikā no brīža, kad norīkotā iestāde saņēmusi [lūdzu, ievietojiet atsauci — priekšlikums direktīvai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, un ar ko atceļ Direktīvu (ES) 2015/849 — COM/2021/423 final] 48. panta 4. punktā minēto informāciju par Regulas (ES) [..] [Lūdzu, ievietojiet īsu atsauci — priekšlikums regulai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu — COM/2021/420 final] 15. panta 4. punktā minēto klienta uzticamības pārbaudes pasākumu rezultātiem. Dalībvalstis nodrošina, ka informācija, ar kuru apmainās norīkotā iestāde un NGS, aprobežojas ar informāciju, kas ir absolūti nepieciešama NGS uzdevumu un pienākumu izpildei saskaņā ar šo direktīvu, un ka šāda informācijas apmaiņa atbilst Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 96/9/EK** noteiktajām prasībām.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS aptur 8. panta 1. punktā minēto atmaksu, ja noguldītājs vai jebkura persona, kurai ir tiesības uz viņa kontā turētām summām, ir apsūdzēta noziedzīgā nodarījumā, kas radies nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas vai teroristu finansēšanas rezultātā vai saistībā ar to, līdz ir pieņemts tiesas spriedumus
3. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS aptur 8. panta 1. punktā minēto atmaksu uz tādu pašu termiņu, kāds noteikts [lūdzu, ievietojiet īsu atsauci — priekšlikums direktīvai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, ar ko atceļ Direktīvu (ES) 2015/849 — COM/2021/423 final] 20. pantā, ja Direktīvas (ES) [lūdzu, ievietojiet atsauci — priekšlikums direktīvai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, un ar ko atceļ Direktīvu (ES) 2015/849 — COM/2021/423 final] 32. pantā minētā finanšu ziņu vākšanas vienība tām ir paziņojusi, ka minētā vienība ir nolēmusi apturēt darījumu vai nesniegt piekrišanu turpināt šādu darījumu, vai apturēt bankas vai maksājumu konta darbību saskaņā ar Direktīvas (ES) [lūdzu, ievietojiet atsauci — priekšlikums direktīvai par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, un ar ko atceļ Direktīvu (ES) 2015/849 — COM/2021/423 final] 20. panta 1. vai 2. punktu.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS netiek sauktas pie atbildības par pasākumiem, kas veikti saskaņā ar finanšu ziņu vākšanas vienības norādījumiem. NGS visu informāciju, kas saņemta no finanšu ziņu vākšanas vienības, izmanto tikai šīs direktīvas mērķiem.
*
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/92/ES (2014. gada 23. jūlijs) par maksājumu kontu tarifu salīdzināmību, maksājumu kontu maiņu un piekļuvi maksājumu kontiem ar pamatfunkcijām (OV L 257, 28.8.2014., 214. lpp.).
**
Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/9/EK (1996. gada 11. marts) par datubāzu tiesisko aizsardzību (OV L 77, 27.3.1996., 20. lpp.).”;
(10)direktīvas 9. panta 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem:
“2. Neskarot tiesības, kādas tām var būt saskaņā ar valsts tiesību aktiem, NGS, kas veic maksājumus atbilstīgi garantijai saskaņā ar valsts tiesību aktiem, likvidācijas vai reorganizācijas procedūrā ir regresa prasījuma tiesības saistībā ar noguldītāju tiesībām par summu, kas ir vienāda ar maksājumiem, ko NGS ir veikušas noguldītājiem. NGS, kas veic iemaksas saistībā ar noregulējuma instrumentiem, kuri minēti Direktīvas 2014/59/ES 37. panta 3. punkta a) vai b) apakšpunktā, vai saistībā ar pasākumiem, kas veikti saskaņā ar šīs direktīvas 11. panta 5. punktu, ir prasījums pret atlikušo kredītiestādi par jebkādiem zaudējumiem, kas radušies saistībā ar jebkādām iemaksām noregulējumā saskaņā ar Direktīvas 2014/59/ES 109. pantu vai pārvedumiem, kas veikti saskaņā ar šīs direktīvas 11. panta 5. punktu, saistībā ar zaudējumiem, kuri citādi būtu radušies noguldītājiem. Minētajai prasībai ir tāda pati prioritāte kā noguldījumiem saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kas reglamentē parastas maksātnespējas procedūru.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka noguldītāji, kuru noguldījumus NGS nav atmaksājusi vai apstiprinājusi līdz 8. panta 1. un 3. punktā noteiktajiem termiņiem, var pieprasīt savu noguldījumu atmaksu piecu gadu laikā.”;
(11)direktīvas 10. pantu groza šādi:
(a)panta 2. punktu groza šādi:
i)pēc pirmās daļas iekļauj šādas daļas:
“Lai aprēķinātu pirmajā daļā minēto mērķapjomu, pārskata periods ir laikposmā no 31. decembra, kas ir pirms datuma, līdz kuram jāsasniedz mērķapjoms, līdz minētajam datumam.
Nosakot, vai NGS ir sasniegusi minēto mērķapjomu, dalībvalstis ņem vērā tikai pieejamos finanšu līdzekļus, ko dalībnieki tieši iemaksājuši NGS vai atguvuši no tās, atskaitot administratīvās maksas un maksājumus. Šie pieejamie finanšu līdzekļi ietver ieguldījumu ienākumus, kas gūti no līdzekļiem, kurus dalībnieki iemaksājuši NGS, bet neietver atmaksas, ko atbilstīgie noguldītāji nav pieprasījuši izmaksāšanas procedūru laikā, un aizdevumus starp NGS.”;
ii)trešo daļu aizstāj ar šādu:
“Ja pēc tam, kad pirmajā daļā minētais mērķapjoms ir sasniegts pirmo reizi un pieejamie finanšu līdzekļi pēc NGS līdzekļu izmaksas saskaņā ar 8. panta 1. punktu un 11. panta 2., 3. un 5. punktu ir samazināti līdz mazāk nekā divām trešdaļām no mērķapjoma, NGS nosaka regulāro iemaksu tādā līmenī, kas ļauj sasniegt mērķapjomu sešu gadu laikā.”;
(b)panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Pieejamie finanšu līdzekļi, ko NGS ņem vērā, lai sasniegtu 2. punktā minēto mērķapjomu, var ietvert maksājumu saistības. Šādu maksājumu saistību daļas kopapjoms nepārsniedz 30 % no to pieejamo finanšu līdzekļu kopsummas, kas piesaistīti saskaņā ar 2. punktu.
EBI izdod pamatnostādnes par maksājumu saistībām, nosakot šo saistību pieņemamības kritērijus;”
(c)panta 4. punktu svītro;
(d)panta 7. punktu aizstāj ar šādu:
“7. Dalībvalsts nodrošina, ka NGS, norīkotās iestādes vai kompetentās iestādes nosaka ieguldījumu stratēģiju NGS pieejamajiem finanšu līdzekļiem un ka minētā ieguldījumu stratēģija atbilst diversifikācijas principam un ieguldījumiem zema riska aktīvos.”;
(e)pantā iekļauj šādu 7.a punktu:
“7.a Dalībvalstis nodrošina, ka NGS visus savus pieejamos finanšu līdzekļus vai daļu no tiem var noguldīt valsts centrālajā bankā vai valsts kasē ar noteikumu, ka šie pieejamie finanšu līdzekļi tiek turēti nošķirtā kontā un ka tie ir viegli pieejami NGS lietošanai saskaņā ar 11. un 12. pantu.”;
(f)panta 10. punktu svītro;
(g)pievieno šādu 11., 12. un 13. punktu:
“11. Dalībvalstis nodrošina, ka saistībā ar 11. panta 1., 2., 3. un 5. punktā minētajiem pasākumiem NGS var izmantot līdzekļus, kas iegūti no 10. panta 9. punktā minētajiem alternatīvajiem finansēšanas mehānismiem un ko nefinansē no publiskiem līdzekļiem, pirms pieejamo finanšu līdzekļu izmantošanas un pirms 10. panta 8. punktā minēto ārkārtas iemaksu iekasēšanas. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS izmanto alternatīvus finansēšanas mehānismus, ko finansē no publiskiem līdzekļiem, tikai kā galējo līdzekli.
12. EBI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai precizētu:
(a)metodiku, ar ko aprēķina pieejamos finanšu līdzekļus, kas atbilst 2. punktā minētajam mērķapjomam, tostarp NGS pieejamo finanšu līdzekļu nodalīšanu un no iemaksātajiem līdzekļiem iegūto pieejamo finanšu līdzekļu kategorijas;
(b)sīku informāciju par procesu 2. punktā minētā mērķapjoma sasniegšanai pēc tam, kad NGS ir izmantojusi pieejamos finanšu līdzekļus saskaņā ar 11. pantu.
EBI iesniedz minētos regulatīvo tehnisko standartu projektus Komisijai līdz [PB – lūgums ievietot datumu, kas ir 24 mēnešus no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas].
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras papildināt šo direktīvu, pieņemot pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 10. līdz 14. pantu.
13. Līdz... [PB — lūgums ievietot datumu, kas ir 24 mēnešus no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas] EBI izstrādā pamatnostādnes, lai palīdzētu NGS dažādot to pieejamos finanšu līdzekļus, un par to, kā NGS varētu ieguldīt zema riska aktīvos, kas piemērojami NGS pieejamajiem finanšu līdzekļiem.”;
(12)direktīvas 11. pantu aizstāj ar šādu:
“11. pants
Līdzekļu izlietošana
1. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS pieejamos finanšu līdzekļus, kas minēti 10. pantā, galvenokārt izmanto, lai atmaksātu noguldītājiem saskaņā ar 8. pantu, neskarot NGS iekasēto papildu finanšu līdzekļu izmantošanu, lai izpildītu pilnvaras, kas nav noguldītāju aizsardzība saskaņā ar šo direktīvu.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS izmanto pieejamos finanšu līdzekļus, lai finansētu kredītiestāžu noregulējumu saskaņā ar Direktīvas 2014/59/ES 109. pantu. Dalībvalstis nodrošina, ka noregulējuma iestādes nosaka summu, kas NGS ir jāiemaksā kredītiestāžu noregulējuma finansēšanā, pēc tam, kad minētās noregulējuma iestādes ir apspriedušās ar NGS par šīs direktīvas 11.e pantā minētās zemāku izmaksu pārbaudes rezultātiem.
3. Dalībvalstis var atļaut NGS izmantot pieejamos finanšu līdzekļus 11.a pantā minētajiem preventīvajiem pasākumiem kredītiestādes labā, ja ir spēkā visi turpmāk minētie nosacījumi:
(a)nepastāv neviens apstāklis, kas minēts Direktīvas 2014/59/ES 32. panta 4. punktā;
(b)NGS ir apstiprinājusi, ka konkrētā pasākuma izmaksas nepārsniedz atmaksāšanas izmaksas noguldītājiem, kas aprēķinātas saskaņā ar 11.e pantu;
(c)ir izpildīti visi 11.a un 11.b pantā paredzētie nosacījumi.
4. Ja pieejamos finanšu līdzekļus izmanto 11.a pantā minētajiem preventīvajiem pasākumiem, saistītās kredītiestādes nekavējoties sniedz NGS tos līdzekļus, ko izmanto šādiem pasākumiem, vajadzības gadījumā papildu iemaksu veidā, ja ir spēkā kāds no turpmāk minētajiem nosacījumiem:
(a)rodas vajadzība veikt atmaksas noguldītājiem un pieejamo NGS finanšu līdzekļu apjoms ir mazāks par divām trešdaļām no mērķapjoma;
(b)NGS pieejamo finanšu līdzekļu apjoms samazinās zem 25 % no mērķapjoma.
5. Ja kredītiestāde tiek likvidēta saskaņā ar Direktīvas 2014/59/ES 32.b pantu, lai izietu no tirgus vai izbeigtu savas bankas darbības, dalībvalstis var atļaut NGS izmantot pieejamos finanšu līdzekļus alternatīviem pasākumiem nolūkā saglabāt noguldītāju piekļuvi viņu noguldījumiem, tostarp aktīvu un saistību pārvešanai un noguldījumu portfeļa pārvedumam, ja NGS apstiprina, ka pasākuma izmaksas nepārsniedz izmaksas, kas saistītas ar atmaksu noguldītājiem, kuras aprēķinātas saskaņā ar šīs direktīvas 11.e pantu, un ja ir izpildīti visi šīs direktīvas 11.d pantā paredzētie nosacījumi.”;
(13)iekļauj šādu 11.a–11.e pantu:
“11.a pants
Preventīvi pasākumi
1. Ja dalībvalstis atļauj izmantot NGS līdzekļus 11. panta 3. punktā minētajiem preventīvajiem pasākumiem, dalībvalstis nodrošina, ka NGS izmanto pieejamos finanšu līdzekļus 11. panta 3. punktā minētajiem preventīvajiem pasākumiem, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:
(a)kredītiestādes pieprasījumam finansēt šādus preventīvus pasākumus pievieno piezīmi, kurā ietverti 11.b pantā minētie pasākumi;
(b)kredītiestāde ir apspriedusies ar kompetento iestādi par pasākumiem, kas paredzēti 11.b pantā minētajā piezīmē;
(c)tas, ka NGS izmanto preventīvus pasākumus, ir saistīts ar nosacījumiem, kas noteikti atbalstītajai kredītiestādei, ietverot vismaz stingrāku kredītiestādes riska uzraudzību un NGS lielākas pārbaudes tiesības;
(d)NGS preventīvos pasākumus izmanto ar nosacījumu, ka kredītiestāde apņemas nodrošināt piekļuvi segtajiem noguldījumiem;
(e)saistītās kredītiestādes var veikt papildu iemaksas saskaņā ar 11. panta 4. punktu;
(f)kredītiestāde pilda savas saistības saskaņā ar šo direktīvu un ir pilnībā atmaksājusi visus iepriekšējos preventīvos pasākumus.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS ir ieviestas uzraudzības sistēmas un lēmumu pieņemšanas procedūras, kas ir piemērotas preventīvo pasākumu atlasei un īstenošanai un saistīto risku uzraudzībai.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS var īstenot preventīvus pasākumus tikai tad, ja norīkotā iestāde ir apstiprinājusi, ka ir izpildīti visi 1. punktā paredzētie nosacījumi. Norīkotā iestāde par to paziņo kompetentajai iestādei un noregulējuma iestādei.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS, kas izmanto tai pieejamos finanšu līdzekļus kapitāla atbalsta pasākumiem, savu līdzdalību atbalstītās kredītiestādes akcijās vai citos kapitāla instrumentos nodod privātajam sektoram, tiklīdz to ļauj komerciālie un finansiālie apstākļi.
11.b pants
Piezīme, kas pievienota preventīvajiem pasākumiem
1. Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestādes, kas pieprasa NGS finansēt preventīvus pasākumus saskaņā ar 11. panta 3. punktu, iesniedz kompetentajai iestādei piezīmi par pasākumiem, kurus šīs kredītiestādes apņemas veikt, lai nodrošinātu vai atjaunotu atbilstību uzraudzības prasībām, kas piemērojamas attiecīgajai kredītiestādei un kas noteiktas Direktīvā 2013/36/ES un Regulā (ES) Nr. 575/2013.
2. Piezīmē, kas minēta 1. punktā, izklāsta darbības, ar ko mazina finanšu stabilitātes pasliktināšanās risku un stiprina kredītiestādes kapitāla un likviditātes pozīciju.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka kapitāla atbalsta pasākuma gadījumā 1. punktā minētajā piezīmē ir norādīti visi kapitāla piesaistīšanas pasākumi, ko var īstenot, tostarp aizsardzības pasākumi, kas novērš līdzekļu aizplūšanu, uz nākotni vērsts kapitāla pietiekamības novērtējums un vēlāka kapitāla nepietiekamības noteikšana, kas NGS ir jāsedz.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka likviditātes atbalsta pasākuma gadījumā 1. punktā minētajā piezīmē ir skaidri noteikts grafiks, kādā kredītiestāde atmaksā visus līdzekļus, kas saņemti kā daļa no preventīvajiem pasākumiem.
5. Attiecīgā gadījumā dalībvalstis nodrošina, ka 1. punktā minētajā piezīmē paredzētie pasākumi ir saskaņoti ar kapitāla saglabāšanas plānu, kas minēts Direktīvas 2013/36/ES 142. pantā.
6. Ja ir piemērojams Savienības valsts atbalsta regulējums, dalībvalstis nodrošina, ka 1. punktā minētajā piezīmē paredzētie pasākumi ir saskaņoti ar pārstrukturēšanas plānu, kas kredītiestādei ir jāiesniedz Komisijai saskaņā ar minēto regulējumu.
11.c pants
Sanācijas plāns
1. Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja kredītiestāde nepilda 11.b panta 1. punktā minētajā piezīmē izklāstītās saistības vai neatmaksā summu, kas iemaksāta saskaņā ar preventīvajiem pasākumiem termiņa beigās, NGS par to nekavējoties informē kompetento iestādi.
2. Šā panta 1. punktā minētajā situācijā dalībvalstis nodrošina, ka kompetentā iestāde pieprasa kredītiestādei iesniegt sanācijas plānu, kurā aprakstīti pasākumi, ko kredītiestāde veiks, lai nodrošinātu vai atjaunotu atbilstību uzraudzības prasībām, nodrošinātu tās ilgtermiņa dzīvotspēju un atmaksātu nesamaksāto summu, ko NGS iemaksājusi preventīvajā pasākumā, kā arī ar to saistīto grafiku.
3. Ja kompetentā iestāde nav pārliecināta, ka sanācijas plāns ir ticams vai īstenojams, NGS šai kredītiestādei nepiešķir nekādus turpmākus preventīvus pasākumus.
4. Līdz... [PB — lūgums ievietot datumu, kas ir 42 mēnešus no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas] EBI izdod pamatnostādnes, kurās nosaka elementus piezīmē, kas pievienota 11.b panta 1. punktā minētajiem preventīvajiem pasākumiem, un sanācijas plānā, kas minēts šā panta 1. punktā.
11.d pants
Tirdzniecības procesa pārredzamība alternatīvos pasākumos
1. Ja dalībvalstis atļauj izmantot NGS līdzekļus 11. panta 5. punktā minētajiem alternatīvajiem pasākumiem, tās nodrošina, ka tad, kad NGS finansē šādus pasākumus, kredītiestādes tirgo vai veic pasākumus tādu aktīvu, tiesību un saistību tirgošanai, ko šīs kredītiestādes plāno pārvest. Neskarot Savienības valsts atbalsta regulējumu, šāda tirdzniecība atbilst visiem turpmāk minētajiem nosacījumiem:
(a)tirdzniecība ir atklāta un pārredzama un tajā netiek nepareizi atspoguļoti pārvedamie aktīvi, tiesības un saistības;
(b)tirdzniecība neveicina un nediskriminē potenciālos pircējus un nerada priekšrocības potenciālajam pircējam;
(c)tirdzniecībā nav interešu konfliktu;
(d)tirdzniecībā ņem vērā vajadzību īstenot ātru risinājumu, ņemot vērā 3. panta 2. punkta otrajā daļā noteikto termiņu 2. panta 1. punkta 8) apakšpunkta a) punktā minētajai konstatācijai;
(e)tirdzniecības mērķis ir pēc iespējas palielināt attiecīgo aktīvu, tiesību un saistību pārdošanas cenu.
11.e pants
Zemāku izmaksu pārbaude
1. Apsverot NGS līdzekļu izmantošanu 11. panta 2., 3. vai 5. punktā minētajiem pasākumiem, dalībvalstis nodrošina, ka NGS salīdzina:
(a)aplēstās izmaksas NGS, ar ko finansē 11. panta 2., 3. vai 5. punktā minētos pasākumus;
(b)aplēstās izmaksas par atmaksu noguldītājiem saskaņā ar 8. panta 1. punktu.
2. Attiecībā uz 1. punktā minēto salīdzinājumu piemēro turpmāk minēto:
(a)panta 1. punkta a) apakšpunktā minēto izmaksu aplēsei NGS ņem vērā gaidāmos ieņēmumus, darbības izdevumus un iespējamos zaudējumus, kas saistīti ar konkrēto pasākumu;
(b)attiecībā uz 11. panta 2. un 5. punktā minētajiem pasākumiem NGS savu 1. punkta b) apakšpunktā minēto noguldītāju atmaksas izmaksu aplēsi balsta uz Direktīvas 2014/59/ES 36. panta 1. punktā minēto kredītiestādes aktīvu un saistību novērtējumu un minētās direktīvas 36. panta 8. punktā minēto aplēsi;
(c)attiecībā uz 11. panta 2., 3. un 5. punktā minētajiem pasākumiem, aplēšot izmaksas par atmaksām noguldītājiem, kā minēts 1. punkta b) apakšpunktā, NGS ņem vērā atgūstamo līdzekļu paredzamo attiecību, NGS papildināšanas izmaksas, kas jāsedz kredītiestādēm, kuras ir NGS dalībnieces, un NGS finansējuma iespējamās papildu izmaksas;
(d)attiecībā uz 11. panta 3. punktā minētajiem pasākumiem, aplēšot izmaksas par atmaksām noguldītājiem, NGS reizina aplēsto atgūstamo summu attiecību, kas aprēķināta saskaņā ar 5. punkta b) apakšpunktā minēto metodiku, ar 85 %.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka summa, ko izmanto, lai finansētu 11. panta 2. punktā minēto kredītiestāžu noregulējumu, 11. panta 3. punktā minētajiem preventīvajiem pasākumiem vai 11. panta 5. punktā minētajiem alternatīvajiem pasākumiem, nepārsniedz segto noguldījumu summu kredītiestādē.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka kompetentās iestādes un noregulējuma iestādes sniedz NGS visu informāciju, kas vajadzīga 1. punktā minētajam salīdzinājumam. Dalībvalstis nodrošina, ka noregulējuma iestāde NGS sniedz NGS aplēstās izmaksas par iemaksu kredītiestādes noregulējumā, kā minēts 11. panta 2. punktā.
5. EBI izstrādā regulatīvo tehnisko standartu projektu, lai precizētu:
(a)metodiku 1. punkta a) apakšpunktā minēto aplēsto izmaksu aprēķināšanai, kurā ņem vērā attiecīgā pasākuma īpašās iezīmes;
(b)metodiku 1. punkta b) apakšpunktā minēto aplēsto izmaksu aprēķināšanai saistībā ar atmaksu noguldītājiem, tostarp aplēsto atgūstamo summu attiecību, kas minēta 2. punkta c) apakšpunktā;
(c)veidu, kā attiecīgā gadījumā, izmantojot a), b) un c) apakšpunktā minētās metodikas, uzskaitīt naudas vērtības izmaiņas, kas laika gaitā radušās sakarā ar potenciālo uzkrāto peļņu.
Lai aprēķinātu 1. punkta b) apakšpunktā minētās aplēstās izmaksas par atmaksu noguldītājiem, preventīvu pasākumu gadījumā b) apakšpunktā minētajā metodikā ņem vērā preventīvo pasākumu nozīmi NGS statūtos vai līgumā noteiktajās pilnvarās, tostarp 1. panta 2. punkta c) apakšpunktā minētajā IAS.
EBI šo regulatīvo tehnisko standartu projektu Komisijai iesniedz līdz … [PB – lūgums ievietot datumu, kas ir 12 mēnešus no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas].
Komisijai tiek deleģētas pilnvaras papildināt šo direktīvu, pieņemot pirmajā daļā minētos regulatīvos tehniskos standartus, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 10.–14. pantu.”;
(14)direktīvas 14. pantu groza šādi:
(a)panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS sedz noguldītājus filiālēs, ko izveidojušas to dalībnieces kredītiestādes citās dalībvalstīs, un noguldītājus, kas atrodas dalībvalstīs, kurās to dalībnieces kredītiestādes izmanto pakalpojumu sniegšanas brīvību, kā minēts Direktīvas 2013/36/ES V sadaļas 3. nodaļā.”;
(b)panta 2. punktam pievieno šādu daļu:
“Atkāpjoties no pirmās daļas, dalībvalstis nodrošina, ka piederības dalībvalsts NGS var nolemt veikt atmaksu noguldītājiem filiālēs tieši, ja ir spēkā visi turpmāk minētie nosacījumi:
i)šādas atmaksas administratīvais slogs un izmaksas ir mazākas nekā uzņēmējas dalībvalsts NGS veiktā atmaksa;
ii)piederības dalībvalsts NGS nodrošina, ka noguldītāji nav sliktākā situācijā nekā tad, ja atmaksa būtu veikta saskaņā ar pirmo daļu.”;
(c)pantā iekļauj šādu 2.a un 2.b punktu:
“2.a Dalībvalstis nodrošina, ka uzņēmējas dalībvalsts NGS saskaņā ar līgumu ar piederības dalībvalsts NGS var darboties kā kontaktpunkts noguldītājiem kredītiestādēs, kuras izmanto pakalpojumu sniegšanas brīvību, kā minēts Direktīvas 2013/36/ES V sadaļas 3. nodaļā, un saņem kompensāciju par izmaksām, kas tām radušās.
2.b Šā panta 2. un 2.a punktā minētajos gadījumos dalībvalstis nodrošina, ka piederības dalībvalsts NGS un attiecīgās uzņēmējas dalībvalsts NGS ir noslēgušas vienošanos par izmaksāšanas noteikumiem, tostarp par jebkādu radušos izmaksu kompensāciju, noguldītāju kontaktpunktu, grafiku un maksāšanas metodi.”;
(d)panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumā, ja kredītiestāde vairs nav NGS dalībniece un pievienojas citas dalībvalsts NGS vai ja dažas no kredītiestādes darbībām tiek pārvestas uz citas dalībvalsts NGS, izcelsmes NGS pārskaita saņēmējai NGS iemaksas, kas jāveic par pēdējiem 12 mēnešiem pirms NGS dalības maiņas, izņemot 10. panta 8. punktā minētās papildu iemaksas.”;
(e)iekļauj šādu 3.a punktu:
“3 a. Šā panta 3. punkta nolūkā dalībvalstis nodrošina, ka izcelsmes NGS pārskaita minētajā punktā norādīto summu viena mēneša laikā pēc NGS dalības maiņas.”;
(f)pantam pievieno šādu 9. punktu:
“9. EBI izdod pamatnostādnes par to, kādi EBI skatījumā ir piederības valsts NGS un uzņēmējas valsts NGS attiecīgie uzdevumi, kā minēts 2. punkta pirmajā daļā, un ietver to apstākļu un nosacījumu sarakstu, saskaņā ar kuriem piederības dalībvalsts NGS vajadzētu būt iespējai pieņemt lēmumu par atmaksu noguldītājiem filiālēs, kas atrodas citā dalībvalstī, kā noteikts 2. punkta trešajā daļā.”;
(15)direktīvas 15. pantu aizstāj ar šādu:
“15. pants
Kredītiestāžu filiāles, kas ir iedibinātas trešās valstīs
Dalībvalstis pieprasa to kredītiestāžu filiālēm, kuru galvenais birojs atrodas ārpus Savienības, pievienoties NGS to teritorijā, pirms tās atļauj šādām filiālēm pieņemt atbilstīgus noguldījumus minētajās dalībvalstīs.”;
(16)direktīvā iekļauj šādu 15.a pantu:
“15.a pants
Dalībnieces kredītiestādes, kurām ir filiāles trešās valstīs
Dalībvalstis nodrošina, ka NGS nesedz noguldītājus filiālēs, ko trešās valstīs izveidojušas to dalībnieces kredītiestādes, izņemot gadījumus, kad, saņemot norīkotās iestādes apstiprinājumu, minētās NGS piesaista attiecīgās iemaksas no attiecīgajām kredītiestādēm.”;
(17)direktīvas 16. pantu groza šādi:
(a)panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
“1. Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestādes faktiskiem un iespējamiem noguldītājiem sniedz informāciju, kas tiem vajadzīga, lai identificētu NGS, kuru dalībniece ir kredītiestāde un tās filiāles Savienībā. Kredītiestādes minēto informāciju sniedz informācijas lapas veidā, kas sagatavota datu izgūšanai piemērotā formātā, kā definēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) XX/XXXX [ESAP regula]*** 2. panta 3. punktā.
_______________________________________________
***
Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) XX/XXX (dd mm gg), ar ko izveido Eiropas vienoto piekļuves punktu, kurš nodrošina centralizētu piekļuvi publiski pieejamai informācijai saistībā ar finanšu pakalpojumiem, kapitāla tirgiem un ilgtspēju.”;
(b)pantā iekļauj šādu 1.a punktu:
“1.a Dalībvalstis nodrošina, ka 1. punktā minētajā informācijas lapā ir visi šie elementi:
i)pamatinformācija par noguldījumu aizsardzību;
ii)kredītiestādes kā pirmā kontaktpunkta kontaktinformācija, lai saņemtu informāciju par informācijas lapas saturu;
iii)seguma līmenis noguldījumiem, kā minēts 6. panta 1. un 2. punktā, EUR vai attiecīgā gadījumā citā valūtā;
iv)piemērojamie izņēmumi no NGS aizsardzības;
v)aizsardzības maksimālais apjoms saistībā ar kopīgiem kontiem;
vi)atmaksas periods kredītiestādes maksātnespējas gadījumā;
vii)atmaksas valūta;
viii)par noguldījumu aizsardzību atbildīgās NGS identifikācija, tostarp atsauce uz tās tīmekļa vietni.”;
(c)panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
“2. Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestādes iesniedz 1. punktā minēto informācijas lapu, pirms tās noslēdz līgumu par noguldījumu pieņemšanu, un pēc tam katru gadu. Noguldītāji apstiprina, ka ir saņēmuši minēto informācijas lapu.”;
(d)panta 3. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
“Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestādes savos noguldītāju konta izrakstos apstiprina, ka noguldījumi ir atbilstīgi noguldījumi, ietverot atsauci uz 1. punktā minēto informācijas lapu.”;
(e)panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
“4. Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestādes 1. punktā minēto informāciju dara pieejamu valodā, par kuru vienojušies noguldītājs un kredītiestāde, atverot attiecīgo kontu, vai tās dalībvalsts oficiālajā valodā vai valodās, kurā filiāle ir iedibināta.”;
(f)panta 6. un 7. punktu aizstāj ar šādiem:
“6. Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestāžu apvienošanas, kredītiestādes meitasuzņēmumu pārveidošanas filiālēs vai līdzīgu darbību gadījumā kredītiestādes par to paziņo saviem noguldītājiem vismaz vienu mēnesi pirms šīs darbības stāšanās spēkā, ja vien kompetentā iestāde neparedz īsāku termiņu, pamatojoties uz komercnoslēpumu vai finanšu stabilitāti. Minētajā paziņojumā paskaidro attiecīgās darbības ietekmi uz noguldītāju aizsardzību.
Dalībvalstis nodrošina, ka tad, ja pirmajā daļā minēto darbību rezultātā samazinātā noguldījumu aizsardzība ietekmēs noguldītājus, kam ir noguldījumi šajās kredītiestādēs, attiecīgās kredītiestādes paziņos šiem noguldītājiem, ka tie var izņemt vai nodot citai kredītiestādei savus atbilstīgos noguldījumus, tostarp visus uzkrātos procentus un piemaksas, nemaksājot soda naudu līdz summai, kas vienāda ar to noguldījumu zaudēto segumu, trīs mēnešu laikā pēc pirmajā daļā minētā paziņojuma.
7. Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestādes, kas vairs nav NGS dalībnieces, par to informē savus noguldītājus vismaz vienu mēnesi pirms šādas cesijas.”;
(g)pantā iekļauj šādu 7.a punktu:
“7.a Dalībvalstis nodrošina, ka attiecīgās norīkotās iestādes, NGS un kredītiestādes informē noguldītājus, tostarp publicējot to tīmekļa vietnēs, par to, ka attiecīgā administratīvā iestāde ir veikusi 2. panta 1. punkta 8) apakšpunkta a) punktā minēto konstatāciju vai tiesu iestāde ir pieņēmusi 2. panta 1. punkta 8) apakšpunkta b) punktā minēto nolēmumu.”;
(h)panta 8. punktu aizstāj ar šādu:
“8. Dalībvalstis nodrošina, ka gadījumos, kad noguldītājs izmanto interneta bankas pakalpojumus, kredītiestādes informāciju, kas tām jāsniedz saviem noguldītājiem saskaņā ar šo direktīvu, sniedz elektroniski, ja vien noguldītājs nepieprasa minēto informāciju saņemt papīra formātā.”;
(i)pantam pievieno šādu 9. punktu:
“9. EBI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektu, lai precizētu:
a)šā panta 1.a punktā minētās informācijas lapas saturu un formātu;
b)procedūru, kas jāievēro, lai sniegtu informāciju, kas jāsniedz norīkoto iestāžu, NGS vai kredītiestāžu paziņojumos noguldītājiem 8.b un 8.c pantā un šā panta 6., 7. un 7.a punktā minētajās situācijās, un tās saturu.
EBI šo īstenošanas tehnisko standartu projektu Komisijai iesniedz līdz … [PB – lūgums ievietot datumu, kas ir 12 mēnešus no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas].
Komisijai tiek piešķirtas pilnvaras saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 15. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.”;
(18)direktīvā iekļauj šādu 16.a pantu:
“16.a pants
Informācijas apmaiņa starp kredītiestādēm un NGS un iestāžu ziņojumi
1. Dalībvalstis nodrošina, ka NGS jebkurā laikā un pēc pieprasījuma saņem no savām saistītajām kredītiestādēm visu informāciju, kas vajadzīga, lai sagatavotos atmaksu veikšanai noguldītājiem saskaņā ar 5. panta 4. punktā noteikto identifikācijas prasību, tostarp informāciju 8. panta 5. punkta, 8.b un 8.c panta vajadzībām.
2. Dalībvalstis nodrošina, ka kredītiestādes pēc NGS pieprasījuma sniedz tai NGS, kuras dalībniece tās ir, informāciju par:
(a)noguldītājiem šo kredītiestāžu filiālēs;
(b)noguldītājiem, kuri saņem pakalpojumus, ko sniedz dalībiestādes, pamatojoties uz pakalpojumu sniegšanas brīvību.
Šā punkta a) un b) apakšpunktā minētajā informācijā norāda dalībvalstis, kurās atrodas minētās filiāles vai noguldītāji.
3. Dalībvalstis nodrošina, ka katru gadu līdz 31. martam NGS informē EBI par segto noguldījumu apjomu savā dalībvalstī iepriekšējā gada 31. decembrī. Līdz tam pašam datumam NGS ziņo EBI arī par savu pieejamo finanšu līdzekļu apjomu, tostarp par aizņemto līdzekļu daļu, maksājumu saistībām un termiņu mērķapjoma sasniegšanai NGS līdzekļu izmantošanas gadījumā.
4. Dalībvalstis nodrošina, ka norīkotās iestādes nekavējoties paziņo EBI par visu turpmāk minēto:
(a)nepieejamo noguldījumu noteikšanu saskaņā ar 2. panta 1. punkta 8) apakšpunktā minētajiem apstākļiem;
(b)to, vai ir piemērots kāds no 11. panta 2., 3. un 5. punktā minētajiem pasākumiem, un saskaņā ar 8. panta 1. punktu un 11. panta 2., 3. un 5. punktu izmantoto līdzekļu summu, un attiecīgā gadījumā un tiklīdz tie ir pieejami, atgūto līdzekļu summu, izrietošās NGS izmaksas un atgūšanas procesa ilgumu;
(c)alternatīvu finansēšanas mehānismu pieejamību un izmantošanu, kā minēts 10. panta 3. punktā;
(d)visām NGS, kas ir pārtraukušas darbību, vai jaunu NGS izveidi, tostarp apvienošanās rezultātā vai tāpēc, ka NGS ir sākusi darboties pārrobežu mērogā.
Pirmajā daļā minētajā paziņojumā iekļauj kopsavilkumu, kurā apraksta visu turpmāk minēto:
(a)kredītiestādes sākotnējo stāvokli;
(b)pasākumus, kuriem izmantoti NGS līdzekļi;
(c)izmantoto pieejamo finanšu līdzekļu paredzamo apjomu.
5. EBI nekavējoties publicē informāciju, kas saņemta saskaņā ar 2. un 3. punktu, un 4. punktā minēto kopsavilkumu.
6. Dalībvalstis nodrošina, ka to kredītiestāžu noregulējuma iestādes, kuras ir NGS dalībnieces, pēc pieprasījuma sniedz minētajai NGS kopsavilkumu par noregulējuma plānu galvenajiem elementiem, kā minēts Direktīvas 2014/59/ES 10. panta 7. punkta a) apakšpunktā, ja šāda informācija ir nepieciešama, lai NGS un norīkotās iestādes varētu izpildīt 11. panta 2., 3. un 5. punktā un 11.e pantā minētos pienākumus.
7. EBI izstrādā īstenošanas tehnisko standartu projektu, lai precizētu procedūras, kas jāievēro, sniedzot 1.–4. punktā minēto informāciju, veidnes minētās informācijas sniegšanai, un lai sīkāk precizētu minētās informācijas saturu, ņemot vērā noguldītāju veidus.
Minēto īstenošanas tehnisko standartu projektu EBI Komisijai iesniedz līdz ... [PB – lūgums ierakstīt datumu, kas ir 12 mēnešus no šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas].
Komisijai tiek piešķirtas pilnvaras saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1093/2010 15. pantu pieņemt šā punkta pirmajā daļā minētos īstenošanas tehniskos standartus.”;
(19)Direktīvas I pielikumu svītro.
2. pants
Pārejas noteikumi
1.Dalībvalstis nodrošina, ka to kredītiestāžu filiāles, kuru galvenais birojs atrodas ārpus Savienības un kuras pieņem atbilstīgus noguldījumus dalībvalstī... [PB: lūgums ievietot datumu = spēkā stāšanās diena], un kuras minētajā datumā nav NGS dalībnieces, pievienojas NGS, kas darbojas to teritorijā līdz [PB: lūgums ievietot datumu = 3 mēneši pēc stāšanās spēkā]. Šīs direktīvas 1. panta 15. punktu minētajām filiālēm nepiemēro līdz [PB: lūgums ievietot datumu = 3 mēneši pēc stāšanās spēkā].
2.Atkāpjoties no 11. panta 3. punkta Direktīvā 2014/49/ES, kas grozīta ar šo direktīvu, un 11.a, 11.b, 11.c un 11.e panta attiecībā uz preventīviem pasākumiem, līdz [PB — lūgums ievietot datumu = 72 mēneši pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas] dalībvalstis var atļaut 1. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētajām IAS ievērot valsts noteikumus, ar kuriem īsteno Direktīvas 2014/49/ES 11. panta 3. punktu, kas piemērojams [PB — lūgums ievietot šīs direktīvas spēkā stāšanās datumu].
3. pants
Transponēšana
1.Dalībvalstis vēlākais līdz [PB: lūgums ievietot datumu = 24 mēneši pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas] pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis tūlīt dara zināmus Komisijai minēto aktu tekstus.
Tās piemēro minētos aktus no [PB: lūgums ievietot datumu = 24 mēneši pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas]. Tomēr aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu 11. panta 3. punktu, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu, un 11.a, 11.b, 11.c un 11.e pantu attiecībā uz preventīviem pasākumiem, tās piemēro no... [PB: lūgums ievietot datumu = 48 mēneši pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas].
Kad dalībvalstis pieņem minētos aktus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.
2.Dalībvalstis dara Komisijai zināmus to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.
4. pants
Stāšanās spēkā
Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
5. pants
Adresāti
Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.
Strasbūrā,
Eiropas Parlamenta vārdā –
Padomes vārdā –
priekšsēdētāja
priekšsēdētājs